Om jag bad dig designa en underjordisk stad åt mig,
nåt som säkert kan klara allt
från en kärnvapenexplosion till en miljökatastrof,
-vad skulle du säga då? -Att det är omöjligt.
Tjugofemtusen människor.
Man måste ha ett utrymme stort som Toledo.
-Det är inte möjligt. -Bygg mig min stad!
DETTA HAR HÄNT
Det är inte som du tror.
Min kille är försvunnen.
Min far är Gud vet var och får skulden för allt.
Och nu har den närmaste jag har kvar blivit gripen för nåt hon inte har gjort.
Och din mamma är inte den du tror att hon är.
Är du Sinatra?
Och de som försvinner?
Jag lovar att jag inte hade nåt med dem att göra.
Och jag ska gå till botten med det.
Hallå! Vad fan gör ni?
-Den… -Hallå!
Jag var ingen jävla älskarinna,
och jag tänker inte låta hans unge bli mörbultad. Kom igen.
Det är flickan, doktorn. Jane.
Jag vet vad du gjorde.
Med Baines, Robinson,
med Pace.
Då vet du vad jag är kapabel till.
Hon har nåt i kikaren. Och jag ska ta reda på vad det är.
Om du kommer efter henne, kommer du genom mig.
Vi har större problem.
SNÄLLA, TA MIG TILL DIN LEDARE
En milis har samlats utanför våra bunkerdörrar.
De verkar tungt beväpnade och mena allvar.
Vi vet inte vad de vill.
Min chef går med på ett möte, bara med dig.
Fem obeväpnade män
och en bit äppelpaj.
Jag ska se vad jag kan göra.
Jag kom hela vägen hit för att hitta henne.
Jag är ledsen, Xavier.
Xavier?
Tankrummet.
Våra livsuppehållande system utformades efter den internationella rymdstationen.
En självförsörjande regenerativ loop…
SEX ÅR TIDIGARE
…för att ge maximalt skydd mot miljöinstabilitet.
-Syre- och kvävebehållare? -Korrekt, ja.
De atmosfäriska nivåerna övervakas konstant över staden
för att bibehålla en exakt 78,1 % N2, 20,9 % 02-balans.
Vatten från akvifären…
Förlåt, jag vill att du pausar. Kan vi förenkla rundturen några grader?
Självklart, mr President.
De här tankarna lagrar gaser
-som låter oss exakt kopiera… -Förlåt, enklare.
-Kväven… -Förlåt, det är mitt fel.
Jag har inte förklarat rätt.
Tänk…
grottman.
De lagrar luft att andas under marken.
-Så där ja. -Ledare av den fria världen.
Vad gör vi nu?
Smutsigt vatten gör vi rent.
Skräp blir eld.
Kallt vatten blir varmt vatten.
Fyra modulära kärnreaktorer.
En är i drift,
och vi är i den sista nedräkningen för att få alla fyra online.
"Final Countdown". Den borde du känna till.
Det är bandet Europe. Du är från kontinenten Europa.
Episk låt, hörni.
-Du måste lyssna på mer 80-talsmusik. -Nej, jag kan den.
Andningsapparat
Några frågor?
Ja. Var är fjärrkontrollen?
Det måste finnas en universell fjärrkontroll som styr allt det här.
Ja, faktiskt. Det är en bra fråga. Om du… Den här vägen. Kom.
Det här är imponerande, Sam. Så imponerande.
-Är du nöjd? -Jag är nöjd med framstegen.
Du är nöjd med framstegen. Det är bra.
Vill du extraknäcka som min pressekreterare?
Jag är upptagen med att extraknäcka som VD.
Ännu en bra en. Samantha Redmond, komedidrottningen.
Jessica och jag var på smekmånad i London.
Två veckor med teater, promenader och öl. Massor av öl.
Bredvid vår favoritpub fanns en tjusig pyjamasbutik.
Jag menar tjusig, som lord Grantham, Downton Abbey-grejer.
Och vår sista dag, vi var väldigt fulla, tänkte vi att jag borde ha en souvenir,
så jag valde ut en morgonrock.
Den var av siden, med tofsar på. Den var löjlig.
Det kändes som om jag bar ett moln.
Jag skulle betala, och den kostade 6 000 pund.
-Gjorde du inte? -Ja, 8 000 amerikanska dollar.
Det är mer än min första bil.
Men det var för sent. Jag var tvungen att köpa den.
Jag har aldrig använt den. Inte en enda gång.
Jag provade den ett par gånger på middagar, lät folk ta bilder.
Är det galet
att även efter alla dessa år och allt vi har gjort,
hoppas jag fortfarande att bunkern är som den där pyjamasen?
En dyr historia att dra på fester. Istället för alternativet
där jag, mitt barn och mina barnbarn kommer att dö.
-Sam, jag är ledsen. -Det är okej.
-Jag menade inte… -Cal, det är okej. Folk gör alltid så.
De säger "barn" eller "död" och ber sen om ursäkt.
Jag tänker på honom varje minut, varje dag.
Du behöver inte be om ursäkt.
Men du borde låta nån packa upp morgonrocken åt dig.
Det här stället är inget impulsköp. Det här stället är framtiden.
Xavier?
Teri?
Xavier? Släpp fram mig! Det är min man. Släpp fram mig!
Få ut honom härifrån!
-Xavier. -Få ut honom härifrån.
-Kom igen! -Det är min man!
Sluta, Xavier!
Jag vill inte skada nån. Det är min fru.
Jag har rest långt och måste veta att hon är okej.
Kom hit, Teri.
Jag hörde dig på radion. Jag kom hit och hittade dig.
-Var är barnen? -Där jag kom ifrån.
Colorado-bunkern?
Xavier, de är vänner. Du kan lägga ner pistolen.
Jag berättade vad jag vet om Colorado. Det är dit tåget ska.
Jag följer med dem. Vi kan följa med dem.
-Är du verkligen okej? -Älskling, jag är okej. Lägg ner pistolen.
Jag vill inte skada nån.
Brevbäraren sa att Teri var i fara.
Kolla området nu.
Innan det här fortsätter måste jag ställa några frågor.
Han sprängde en bomb och känner till bunkern.
Vi ska inte skada honom.
Vi ses i tältet.
Jag gillar ditt hår.
Du har blivit smal.
Vad är det?
Jag har Bean. Snälla, kom hem.
Den röda.
-Jaså? -För ditt möte med milisen.
Det är djärvt.
Ja, precis. Djärvt och starkt. Du.
Minns du när vi brukade göra det här?
Morgonmodekonsultationer?
Om det inte vore för dig skulle jag ha flanell och jeans än.
Nej. Du tog examen helt själv till Theranos polotröja-eran.
Nej, det var ingen era.
Det var en fas. En kort men olycklig fas.
När slutade vi med det här?
Att följa varandra in i garderoben. Följa efter varandra överallt.
Vi vet båda när det slutade.
Dylan skulle ha fyllt 26 i år. Kan du fatta det?
Nästan samma ålder som vi när vi träffades.
Hur gör du det?
Hur läkte du?
-Det gjorde jag inte. -Jo.
Du arbetar.
Du knyter an till vår dotter. Du läser för nöjes skull.
Du kan säga hans namn utan…
Du är okej.
Du med.
Jag tror inte det.
Jag är glad att du är okej.
VEM ÄR ALeX?
Carmen känner Alex.
Är Jane inblandad?
PÅMINNELSE RÅDGIVNINGSMÖTE
God morgon. Sinatra kallade till ledarskapsmöte.
Jag vet.
-Jag ville se om du ville ha skjuts. -Nej, tack.
-Jag går. -Som du vill.
Jag vet var du finns om du behöver mig.
Mina föräldrar är borta hela dagen.
När jag frågade om gripandena sa mamma att de var där nere.
Jag vet nog vad det betyder, men mammas dator har informationen.
Så du är spion och hackare?
Som dotter till en teknikmogul vet jag hur man använder en dator.
Och som syster till en död bror vet jag att alla lösenord är…
…16 maj. Dylans födelsedag.
Vi är säkra för tillfället, men de kommer att leta efter oss snart.
Nej. Det finns inget "oss", okej? Det här involverar inte dig.
Du har rätt, det involverade inte mig
förrän du iscensatte världens mest uppenbara rymning,
och jag fick täcka upp för dig.
-Vart för ni honom? -Det är hans plan. Jag vet inte.
Vi tvingar upp dörrarna till bunkern.
Det är säkert där ute. Folk förtjänar rätten att välja
om de vill stanna här eller börja om där ute.
Jag ger dem det valet.
Okej.
Skit samma. Jag är med.
-Sätt fart. -Va?
-Kan hon… -Jag vet inte.
Okej. Kom bara.
Vänta.
Vi kommer att ha krypskyttar här, här och här.
Vi måste anta att de har krypskyttar på sin sida också.
Dörröppningssekvensen har modifierats så att den bara öppnas en meter,
så så länge ni inte står rakt framför dörren
borde ni vara utom skotthåll för krypskyttarna.
Varför gör vi det här? Säkra bunkern. Påbörja full nedstängning.
Full nedstängning är en sista utväg. Det är en enorm ansträngning på elnätet.
Det kan leda till instabilitet, rullande strömavbrott.
Det ska inte aktiveras i onödan.
Inte när vi inte vet vad de vill eller hur länge de är här. Fortsätt.
Avtalet säger fem totalt obeväpnade medlemmar per sida.
För er säkerhet föreslår jag att jag är en.
-Jag håller med. -Jag väljer de andra.
-Jag är en av dem. -Jag skulle avråda från det.
-Varför det, dr Tarabi? -Jag förhandlade fram villkoren.
Precis. De kommer att känna igen henne.
Med henne vid din sida ser du ut som borgmästaren i en småstad.
Det projicerar inte styrkan och beslutsamheten som vi är ute efter.
-Du har… -Hon har rätt.
Jane, ge dem all insikt du har om de utomstående.
Din kunskap är ovärderlig. Du har gjort ett utmärkt jobb, Jane.
Han är din, Teri. Han var till stor hjälp.
Försök att hålla nere volymen på återföreningen.
Förlåt. Jag är så ledsen.
-Älskling, nej. -Jag trodde att du var…
-Jag hade gett upp hoppet. -Jag hade nog med hopp för oss båda.
Ja. Herregud.
Åh, Gud.
-Är du okej? -Jag är okej.
-Barnen? -De mår bra.
De mår ännu bättre när du kommer hem.
Jag slutade aldrig försöka hitta tillbaka till dig.
Du hittade mig bara först.
Så säg mig, vad exakt ska ditt gäng göra när de kommer till Colorado?
Man kan inte lösa morgondagens problem när man har problem idag.
Vad är det?
Jag har Bean. Snälla, kom hem.
-Den jäveln. -Vi kan inte åka utan grabben.
Det är svårt att förklara, men barnet är min familj nu.
-Jag… -Jag fattar.
Det gör jag.
Vi har mycket att ta igen.
Nu hämtar vi din pojke.
Skynda er. Vi är redan sena till Colorado.
Pojkarna gör en sista tur till Dobbins, sen åker vi. Med eller utan er.
Vi kommer med.
Får jag prata med dig?
Var du inte klar med mig? Sålde bilen, gick vidare.
Var det inte så?
Jag kan inte lämna stadens invånare.
Och om du tar över igen måste vi återupprätta vår arbetsrelation.
Okej, bra.
Alla i stan har det bättre när du är ombord.
Jag är bättre när du är ombord. Det är ensidigt och själviskt,
men jag hoppas att jag med tiden kan vinna tillbaka din respekt.
Det är därför kvinnor alltid ska bestämma.
-Det var en bra konfliktlösning. -Det var en bra början.
-Det finns en hake. -Jane.
Jag är orolig för Jane och hennes position i ditt team.
-Jag tror inte att hon är stabil. -Så inte alla kvinnor.
Jag tror att hon är ansvarig för mordet på Baines.
Och ärligt talat tror jag att jag står på tur.
Du klarar dig.
Flickan gör inget om jag inte säger åt henne.
Samantha, det är inte så betryggande.
Ignorerar du vad jag sa om Baines eller vill du att jag ska fatta själv?
Med risk för att låta som en repig skiva, jag är inget monster.
Okej, jag känner igen det talet. Sam, se dig omkring.
Se på allt du har här. Tänk på alla du har räddat.
Din familj.
Är det så här du skyddar dem?
Jag jobbar på nåt viktigt. Nåt värt att göra uppoffringar för.
Är det vad du gör med Alex?
Vem är Alex, Samantha?
Vi kan inte prata om det. Jag vet att du inte tror mig,
-men det går bra för mig här. -Vem är Alex?
Säg inte det namnet igen.
Jag måste förbereda mig för mötet och du måste släppa det här.
Jag är färdig med att släppa saker för dig.
Han är ledaren, han som bad om äppelpaj.
Han kan ha militärutbildning.
De andra är bara utklädda, ett steg över statister.
Ursäkta mig.
Vi håller ett öga på honom.
Du har äppelpajen. Tre av er på flanken.
Dr Torabi > Nuvarande plats
Håll ögonen öppna. De är utomstående.
Om nån är ett hot mot Sinatra, döda dem.
-Ja, sir. -Ja, sir.
-Och när togs Jeremy? -Det var efter sju, kanske kvart över.
Okej.
Vart leder den?
Det är som bottenvåningen, när de först grävde ut grottan.
-Jag har varit där nere. -När?
År ett. Jag läste en bok
om en tjej som räddade en fladdermus och gjorde den till sitt husdjur.
Pappa tog med mig på en fladdermusjakt och…
Det var bara byggutrustning och gamla släpvagnar.
-Finns det ett fängelse? -Nej, inte när jag var där.
Men vi kan ta reda på det själva, för…
jag aktiverade våra armband.
Är du okej?
Det var några år sen.
Vänta här. Jag måste kolla vägen.
Jag behöver inte din hjälp,
och jag vet inte om det här är nån konstig låtsasstyvmamma-skit,
men du kan lägga av, okej? Jag behöver inte beskydd.
För det första är jag inte skyldig dig en förklaring.
För det andra, att ta hand om dig är en del av anledningen till att jag är här.
Jag brydde mig om din far. Han var besatt av dig.
Dina betyg, din knatteliga, ditt band. Han pratade om dig hela tiden.
Lustigt, för han sa aldrig ett ord om dig.
Kom. Kom.
Har hon en pojkvän?
Hur är han? Vad heter han?
Innan jag berättar
vill jag påminna dig om att Presley jobbar med en begränsad dejtingpool.
-Jag fattar. Han är vit. -Ja, han är vit.
Vad?
Ut med språket, Collins.
Jeremy Bradford.
Dra åt helvete. Menar du allvar? Jösses.
-Vad säger Cal om det? -Inte mycket.
-Cal är död. -Herregud.
Vad…
Älskling, jag är ledsen.
James mår bra. Han läser äntligen.
Jag sa ju att du inte skulle oroa dig.
-Han slog dig. -Jag läste när jag var sju.
Och ett halvt.
Berätta om Bean.
Han är en bra grabb.
Men han hade det svårt redan innan allt det här.
Han var som en liten gnista, en döende låga som jag måste skydda och mata.
Men när han fattade eld höll han igång mig.
Höll mig fokuserad på att komma tillbaka till dig.
-Gary skadar honom inte. -Han är farlig.
Jag vet, X. Varför tror du jag stack? Han dödade sin bästa vän och nästan dig.
Jag vet precis vem jag har att göra med. Och jag vet vem du är.
Du lånade inte pistolen för syns skull. Du ger inte folk en andra chans.
De får många andra chanser, men inte när ens liv står på spel.
Du får stå ut med att jag är överbeskyddande i 10-30 år.
Ma'am.
Upp med händerna! Inga vapen.
Samantha Redmond.
Jag hade satsat på president Bradford.
Cal Bradford är död.
Spoilervarning.
Vem har du nu?
Vicepresidenten? Den skallige som decimerades i debatten?
Henry Baines är inte tillgänglig. Vi tog med det du bad om.
Tack.
-Färska äpplen. -Flagig skorpa.
Var det det här du ville prata om? Paj?
Nej, jag tänkte bara att det skulle ge mig en fördel,
som Brad Pitt i filmerna. Han äter alltid.
Vänta, har du honom där inne?
Nej. Jösses.
Är det…
Ja, om vi ska göra det här är det rätt ställe.
Det är okej. Det går bra.
Vi är här.
Jag ser ingen pistol, men om han har en är den säkert nära.
Det säkraste vore att eliminera hotet innan vi går in.
Mord?
-Det var nytt. -Som jag sa, vi har mycket att ta igen.
-Jag går in. -Nej.
Jag pratar med honom. Jag hämtar Bean.
-Du stannar här. -Teri…
-Du måste lita på mig. -Det gör jag.
-Jag litar på dig, inte på honom. -Xavier.
Xavier, jag kom inte så här långt genom att spela dum.
Om han är ett hot mot dig på nåt sätt, om han ens andas för nära,
så tvekar jag inte.
När jag lät dig åka till Atlanta för tre år sen…
Jag sa att om jag fick tillbaka dig skulle jag aldrig släppa dig igen.
Jag kommer strax.
Oj.
Det här är som Stjärnornas krig, va?
Med alla dessa människor och trupper och pompa och ståt.
Men i slutändan handlar det om Luke och Vader.
Att få den riktiga skiten gjord uppe i taksparrarna.
Du är Vader, så klart.
På grund av ditt hår. Det är kort.
Och för att du är ond.
Hur gammal är du?
Folk frågar alltid det. Jag försöker att inte ta det personligt.
Tjugosex.
Och hur många är med dig, hur många är beroende av dig?
Vi är utspridda över många grenar, men med alla räknade, runt 10 000.
Det är många munnar att mätta.
Och kläder. Och hindra varandra från att döda varandra.
Har du haft stunder när du inte vet vad du ska göra
och alla tittar på dig som om du vet svaret?
-Jag har haft några såna stunder, ja. -Ja.
De måste tro att du har en plan, en karta,
och de kan vara oense, men de får aldrig tvivla på dig.
Ja.
Vi borde nog sätta igång.
Följ med mig till den mörka sidan.
Vi tror att bunkern drivs av tre till fem modulära kärnreaktorer.
Vi vill ha en.
Vad ska ni göra med en kärnreaktor?
-Starta om världen. -Bara så där?
Det är lite mer invecklat än så, men det är en början.
Jag beundrar din ambition. Det gör jag.
Men det här är ingen femstjärnig semesterort med överblivna reaktorer.
Färska äpplen.
Det betyder växthus, odlingslampor, konstgjord pollinering, konstbevattning.
Det är en flagig skorpa också, så…
smör. Eller smöralternativ. Det betyder kylning.
Vad vill du egentligen?
En av dina reaktorer.
Nej, jag tror inte det.
Om du vet så här mycket om vad vi har och hur vi arbetar,
vet du att vi inte skulle låta dig komma hit och ta nåt sånt, så…
Vad vill du egentligen? Medicin, vapen, skydd?
Jag är här för Alex.
Gary sa att det var en bomb.
Jag mår fint.
Du är hemma.
Bean, du måste gå ut nu.
Jag har lagat middag. Han är hungrig.
Jag ska laga nåt åt dig om en stund, men nu måste du gå ut.
Bean, du kan väl kolla växthuset? Kolla om vi har tomater.
-Stanna där tills jag hämtar dig. -Okej.
Vi kommer strax.
Tror du verkligen att jag skulle skada Bean?
Jag skulle aldrig skada honom.
-Ennis, då? -Det var ett misstag!
Jag var desperat och fick panik!
Det här stället fungerar inte utan dig. Jag fungerar inte utan dig.
Du måste lugna ner dig, för fan.
Min man är där ute.
Ja, han lever.
Han dödar dig om du inte lugnar ner dig.
-Jag vet inte vad du pratar om. -Det tror jag att du gör.
Samantha, var är Alex?
Vi har nått ett dödläge.
VEM ÄR ALeX?
Är Jane inblandad?
Jag är ledsen för det jag sa.
Jag bara…
Jag har bearbetat en del sen vi kom hit, men ännu mer sen min pappa dog.
Jag vet inte. Jag kanske är för lik honom ibland.
Stora känslor.
Din pappa sårade mig på hundra olika sätt, men aldrig med flit.
Du är inte alls som din far.
-Okej, redo? -Ja.
Nu finns det ingen återvändo.
När det atmosfäriska övervakningssystemet
registrerar att det finns för lite syre i tankarna,
tvingar det upp dörrarna.
Hur får vi systemet att registrera det?
Fan.
På det gamla sättet.
Ja, för fan. Jag har längtat efter att slå sönder saker.
Har jag berättat att jag var badvakt?
Nej.
Det var en sommar i high school, jag kom ut ur huset.
En sak som de sa till oss om och om igen var:
"Låt aldrig en drunknande man ta tag i dig."
Du måste ge honom en livboj eller en stav, för när han får tag i dig,
hamnar ni båda under vattnet.
Så fort det började töa såg jag det. Du skulle ge dig av.
Du skulle gå tillbaka till din man
och ta med dig Bean.
Sen kom tåget och allt blev sant!
Jag var tvungen att göra nåt! Jag drunknade!
Jag drunknade och tog tag i Ennis.
Jag är så ledsen.
Jag ville inte skada nån.
Jag ville inte skrämma nån.
Jag bara…
De här tre åren kan ha varit de värsta i historien.
De var de bästa åren i mitt liv.
Det var vackra, hemska år.
Viktiga år.
-Men de är över. -Nej.
Det är över.
Om det är över, låt honom döda mig.
-Låt honom döda mig! -Gary.
Gary!
-Du klarar dig. -Jag kommer att vara ensam igen.
-Tillbaka där jag började. -Du har chansen att börja om.
Du kommer att hitta din väg. Du kommer att simma igen.
Det vet jag.
Kan du se till att Bean minns mig?
-Mitt bästa jag? -Ja.
Jag berättar om mannen som räddade oss.
Bean.
Kan du hålla den här?
Bra grabb. Jag sa alltid att jag ville ha flera.
På tal om det, vi har ett stopp kvar innan vi når tåget.
Vi har mycket att ta igen.
-Börja prata, Collins. -Du gillar väl fortfarande bebisar?
Du, Bean. Kom nu.
Bunkern byggdes för att klara en kärnvapenexplosion.
Du kommer inte in.
Alla försök skadar bara dig eller ditt team.
Glöm det här och gå vidare.
Damen, du fattar inte riktigt. Vi kommer in.
Jag ska hitta Alex och vi ska avsluta det här.
Jag ska göra allt i min makt för att skydda henne,
och jag låter inte dig eller nån annan förstöra det jag har byggt upp.
Byggt? Vad?
Du har inte byggt nåt.
Link!
Du har mutat, stulit och dödat.
Link!
Du har pressat ut varenda droppe ur en planet
som du och dina jävla vänner förstörde från början.
Dylan, kom igen!
Det här är galet. Jag känner mig inte bekväm här.
Dylan?
Heter du Dylan?
-När är du född? -Va?
-När fyller du år? -Okej.
När fyller du år?
Hallå!
Maj. Sextonde maj.
Okej?
Det var trevligt att träffas. Tack för pajen.
Jag ska ta med lite åt alla
när jag har förstört allt du
har byggt.
Ma'am.
Stäng dörrarna.
Du är tillbaka.
Hur gick det?
Det fungerade.
Jag tror att det fungerade.
Vad fungerade?
Du.
Du. Är du okej?
Jag tror det.
Okej?
Jag kan inte förklara det, men jag tror att Dylan också är det.
Jag har saknat dig.
-Saknat oss. -Jag har saknat oss så mycket.
Du har ingen aning.
Det här är den universella fjärrkontrollen.
Alla bekvämlighetskontroller,
himlen, omgivande ljud, kontrolleras i tornet.
Här nere är nervcentret.
Det är pyttelitet.
Vem är stackaren som måste övervaka allt det här?
Den är helt automatiserad,
programmerad att anpassa sig till alla nödsituationer på nanosekunder.
Vad händer om det börjar brinna?
Systemet sätter igång sprinklers och larm.
Och syrebrist?
Om atmosfärövervakningen känner en förlust av syre- eller kväveförråden
tvingas alla dörrar upp.
Belägring.
-Belägring? -Ja.
Ja, om en armé av orcher och de riktigt fula typerna samlas utanför dörren
och trollkarlen med vitt skägg inte har återvänt med ryttarna än.
Jag avskyr att jag vet vad du menar.
Om nån försöker återskapa slaget vid Helms klyfta
kommer vi att påbörja full nedstängning.
I full nedstängning kan bunkern stå emot en direkt kärnvapenexplosion
eller en attack från Uruk-hai. De riktigt fula killarna.
Ja.
Och vad händer om allt det händer samtidigt?
Luften, Uruk…fula killarna.
Oddsen för det är oändligt små.
Vi har programmerat systemet att förutse och reagera på alla möjliga scenarion.
-Vi är redo. -Vi är redo.
Jag är skyldig dig en ursäkt, mrs Redmond.
När du först berättade vad du ville göra, sa jag att det var omöjligt.
Jag minns.
Men vi har gjort det omöjliga möjligt.
Den här bunkern kommer att överleva oss alla.
Vad letar du efter?
Ursäkta mig, sir. Får jag låna den här?
Låt mig se. Ja, det duger.
Tack.
Det är en oroväckande brist på ved här.
Och för det här bunkern-aldrig-sjunker-pratet
ville jag helgardera mig.
Det är redan gjort.
Vi har överskott i överflöd
så vi behöver inte det där vidskepliga skitsnacket.
Sam.
Det här är imponerande. Du borde vara stolt.
Men det här giget har lärt mig lite historia,
tillräckligt för att jag inte ska se ut som en idiot på rundtur i Vita huset.
En sak har jag lärt mig.
Imperier faller inte på bristande förberedelser.
Nej, de faller högt från sina hästar och är fulla av överflöd.
Romarriket sträckte sig över tre kontinenter och styrde hela Medelhavet.
De byggde vägar som förenade den moderna världen.
De hade sport, filosofi och teater.
Vårt team ska ta sig in hit.
Jag vill ha ett till anfallsteam här, här och på sjukhuset för förnödenheter, okej?
Vi går in i gryningen.
De var höjden av kultur och överflöd.
Tiotusen beväpnade personer är på väg att invadera, och ingen når Samantha?
Hon svarar fortfarande inte.
Och de trodde att de var ostoppbara.
Oövervinnliga.
Och sen?
Ja, de föll samman.
Mongolerna. Mongolerna erövrade från Stilla havet
till Persiska viken, och de ville ha mer.
Vem bestämmer?
Vi måste hålla dem ute. Alla som är för att påbörja full nedstängning?
De gapade efter för mycket, började bråka
och imploderade. Samma sak med aztekerna.
Antikens Aten.
Brittiska imperiet.
The Bulls.
Sex mästerskap på åtta år.
Det laget var ostoppbart.
Tills de inte var det längre.
De har inte varit i final sen 1998.
Jag menar…
Yankees, Warriors, Patriots.
För att inte tala om Kentucky-basket.
Det är samma historia inom sport, affärer och regeringar.
Dominansen kan vara i ett årtionde, eller ett århundrade,
eller vad tusen år nu är.
Och i det lysande ögonblicket
är de övertygade om att de inte kan göra fel.
SYRGASFALL DÖRRARNA ÖPPNAS
FULL NEDSTÄNGNING AKTIVERINGSKOD
PÅBÖRJAR NEDLÅSNING SÄKRAR ALLA ÅTKOMSTPUNKTER
KOMMANDOKONFLIKT NEDLÅSNING UPPHÄVS
FULL NEDSTÄNGNING OFULLSTÄNDIG
SYSTEMFEL
ATMOSFÄRISKT STABILISERINGSFEL
KRITISK STRÅLNING - FARA -SYSTEMFEL
HÄRDSMÄLTA NÄRA FÖRESTÅENDE
Över 90.
Allt, Sam, allt som uppnår storhet
har en sak gemensamt.
Det tar slut.
Inte om jag får bestämma.
Hej, Alex.
Översättning: Karin Tengroth