Нарешті! Моя улюблена пора року!
АКАДЕМІЯ ЄДИНОРОГІВ ЗИМОВЕ СОНЦЕСТОЯННЯ
День святковий настав
Зимове сонцестояння в нас
Кожен з нас його чекав
Це наймагічніший час
Тож хай іскриться радість звідусіль
Усі разом!
Пісня Сонцестояння
Зорі нової буде сіяння
Освітимо довгі ночі
Стрінемо Сонцестояння
Зробимо іграшки цікаві
Запечемо страви смачняві
Ням-ням.
Сплетемо вінок для стайні
Запалимо свічки прегарні
Хутчіш, командо, в темпі! Робота не чекає!
Дворовики, єднаймось!
Пісня Сонцестояння
Зорі нової буде сіяння
Освітимо довгі ночі
Зимове сонцестояння скоро в нас
Скоріш би вже завтра!
Брати розповідали, як святкували Сонцестояння в академії. Тепер наша черга!
Класні сніжинки. Ви молодці.
Прикраси — найкраща частина свята.
А я думала, що ти більше любиш пісні.
У Сонцестоянні все прекрасне: їжа, пісні…
Дихай.
…мороз, що сповіщає про прихід зими. І подарунки!
Ейво, дихай!
Знову забула про дихання.
Та невже?
Я просто дуже, дуже хочу подарунків.
Дворовики вішають вінки на стайні
і витесують нам дерев'яних єдинорожків.
Хоч би мені дістався жовтий, як ти!
А ти що любиш у цьому святі?
Його наукове підґрунтя:
Земля відхиляється від Сонця і створює найкоротший день.
А ще заварні тістечка.
Я — що це вихідний.
Ніякої школи. Хоч весь день гуляй з друзями.
Що ще треба?
Їжа. Я, як і Лейла, — люблю поїсти.
Ще ліхтарі.
Грозо, підсобиш?
Раз плюнути.
Усі прикраси на місцях. Поспимо, і буде свято.
Завтра сонцестояння Отримаю подарунки
Господи, моя сім'я щороку його святкує, нічого особливого.
Лише розчарування, бо всі очікують якихось див.
Я не потерплю песимізму напередодні найкращого дня року!
Скажи, Софіє.
Думаю, буде весело. Я не святкувала Сонцестояння.
Це традиція острова, а тато тримав усе в таємниці.
Ви нічого не розумієте, а тому вибору нема.
Я влаштую вам найкраще Сонцестояння і закохаю в нього.
-Ідіть спати, якщо хочете дарунки! -Уже закохався.
Ранок уже настав?
А тепер?
Може, тепер?
Може,
тепер?
Усе, Мізинчику.
Дякую тобі.
І з прийдешнім Сонцестоянням!
Одна пріоритетна доставочка в Академію єдинорогів.
Усі на борт!
Усі на борту.
Дітки зрадіють, коли побачать їх вранці.
З Сонцестоянням!
Цікаво, якого єдинорожка принесли дворовики. Де ти, жов…
Нічого нема! Я не панікую.
-Що? -Порожньо.
Тут теж. Зовсім!
Обережно!
Усе, я панікую!
Тривога! Зимове сонцестояння під загрозою!
Може, дворовики лишили дарунки разом з вінками в стайні?
Де дарунки?
Єдинороги не отримали вінків?
Стоп, якщо нема дарунків і вінків,
чи значить це,
що нема їжі?
Що сталося?
Ого, все добре?
Звуть Фрелла. І ні, нічого не добре.
З нашого села мала прийти велика посилка,
але гондола не з'явилась.
-А в тій посилці була… -Їжа?
Звісно, була. Та нічого.
Я все приготую з нуля, якщо дасте мені…
Скільки годин у добі?
Повірити не можу!
Хотіла разом провести Сонцестояння, а його зруйнували.
Ейво, ми можемо просто погуляти.
Погуляти ми завжди можемо. Сонцестояння особливе.
Воно особливе, так.
Я мала допомогти з дарунками, а тоді зустріти свято з родиною.
Це традиція.
Але інші дворовики вже у відпустці,
і мені доведеться самій все готувати.
Без гондоли я б все одно не забралася на гору.
Дарунки були в гондолі. Вона не приїхала.
Тобто речі десь між нами і селом дворовиків, так?
Де ж ще?
Тоді ми їх знайдемо.
Я врятую свято! Хай поможуть мені боги єдинорогів!
Я з тобою. Ти теж, Фрелло?
Проведеш нас і підеш додому.
А як же їжа?
Не переймайся через це. Наші друзі все приготують.
-Перепрошую? -Що?
У що ми вляпались?
Яке свято без їжі? У вас часу до нашого повернення.
Дякую.
Відмовитися вже не вийде, так?
Шафки повні. Усе, що треба приготувати, тут.
О, книга! Я візьму.
Врятуймо Сонцестояння!
Подасте руку?
Не відставайте. Гондола там.
Це дуже мило з вашого боку.
Раді допомогти.
На свята рідні мають бути разом.
Тому мені й треба додому.
Мій брат зробив дещо погане.
Замість того щоб усе виправити, він утік.
Ми чекаємо його,
та поки що він не з'являється.
Сім'я не переживе,
якщо ще й я не прийду на свято.
Співчуваю, Фрелло.
Ось!
Сюди мала прийти посилка.
Дворовиків нема.
Як і гондоли.
Вони ніколи не затримувались.
Щось не так.
Ми відвеземо тебе і все перевіримо.
Так, і заразом знайдемо подарунки.
Що? Дворовики б цього хотіли.
Вище носа! Рапсодія теж сумувала через вінок.
Але ж сьогодні Сонцестояння!
Ага, найсумніший день року.
Я мріяла про пишний бенкет.
А тепер… Нащо взагалі це свято?
-Оце так шмат. -Знайди іскророзсіл.
Як я його знайду, якщо я не знаю, що це таке?
Так, мені потрібен смух солі. Скільки це?
Смух — це чотири жимоложки.
А «жимоложка»?
Хвилинку.
Салют, дітлахи.
-Вітаю. -Ага.
Ходять чутки, що сапфіри рятують святковий бенкет.
Так.
Яке полегшення!
Учні сумують.
У них депресія.
Стільки негативу не було з часів повернення Воронелли.
Жартую. Чи ні?
Але то неважливо, бо ви все виправите.
Ага, виправимо.
Щойно мені покажуть, де іскророзсіл.
Ви поки готуйте, а я піду всім розкажу,
що бенкет за розкладом!
Не треба, правда.
Дякую. Ви нас врятували.
Взагалі ніякого тиску. Ой!
Шапку б зараз.
Ці невдахи замерзли б тут без нас.
Вуглику, зігріймо їх.
-Клас. Дякую, Вуглику. -Нам не важко.
Бачите? Усе чудово. Це Сонцестояння буде найкращим.
Сумніваюсь.
Найкраще було, коли бабуся випадково випила вийдигель
замість сидру. Вона хотіла накричати на тата,
а натомість у неї з рота пішли бульбашки.
Їй було так соромно, що вона всіх спровадила ще до вечері.
Мій брат любив подібне витівати.
Він якось замаскував подушку під святковий хліб.
Тато весь оперився, намагаючись відрізати скибку.
У дитинстві
ми святкували прихід зими грою в сніжки.
Якось ми з татом всю ніч робили сніжки, щоб закидати Марко і маму вра…
Тобі кінець!
Бум! Влучила!
Ти за це заплатиш!
Шкода, решта не тут.
Лейла і Крижинка б всіх перемогли.
Агов? У нас тут таємнича таємниця, забули?
Зараз буде холодно!
Ей! І ти туди ж?
Дворовики фізично не можуть пройти повз гру в сніжки.
Це у нас у крові.
Це й справді найкраще Сонцестояння.
Я не дам вам задовольнитися сумним, порожнім Сонцестоянням.
Ми маємо знайти подарунки!
Ми їх знайшли!
Гондола! Чому Мізинчик тут зупинився?
Ходімо дізнаємось.
Ау! Хто-небудь!
Святі єдинороги!
Мізинчик?
Фрелла?
Слава ялинкам, ти прийшла.
Я вже збирався в академію, як на мене хтось накинувся.
Розплющив очі — а я зв'язаний в снігах.
Тепленько.
Рада, що ви цілий, пане.
Відвезімо подарунки в академію.
Викрали не лише мене.
Коли ми спинилися, я почув, як крадій тягне святкові речі.
Тобто їжу, вінки і моїх жовтих єдинорожків
хтось вкрав?
Вкрасти Сонцестояння?
Більш антисонцестоянського вчинку годі придумати.
Сподіваюся, в селі все добре.
Ми відвеземо вас додому.
Покажіть шлях.
Село дворовиків там.
Їдьмо.
Ці сліди…
Враження, ніби хтось маленький тягнув щось велике.
Типу дерев'яних єдинорожків.
Подарунки там!
Треба відвезти Фреллу.
А мені треба, щоб свято було ідеальним.
Не можна дати цьому бандиту втекти.
Покажися, злодію!
Краще так не кричати.
Поверни наші подарунки!
Ейво, годі, їдьмо.
Ні! Цьому крадію щастя це з рук не зійде!
Не треба так…
Лавина!
Ейво!
Сюди!
Де вони?
-Квітко! -Софіє!
Зараз!
У горах кричати не можна!
Обережно, гаряче!
Духовку на 42 градуси Мельнія.
Стоп, а скільки це по-нормальному?
Ей, ти вмієш кип'ятити воду?
Чому?
Чому в них усе так високо?
Ні! Скажена драбина!
Подути не вийде?
Усе.
О ні! А!
Учні вже сидять і чекають ваших смачнезних страв.
Ого.
Творчий безлад, га?
Ну, у кожного шефа свій стиль.
А шинка має пульсувати?
Село дворовиків близько.
Вибач за той інцидентик.
Чашечка какао все виправить.
Дякую, та провівши вас,
ми підемо шукати крадія.
Тебе досі турбують ці подарунки?
Ну, так. Без них свято зруйноване.
Ні, це ти його руйнуєш.
Що?
Отепер це Сонцестояння.
Вибач, що хотіла подарувати друзям свято.
Ти не про нас думаєш.
Тебе турбують лише дарунки.
Так, бо я хочу, щоб ти полюбила Сонцестояння.
А я хотіла побути з друзями.
Може, якби ти не намагалася все виправити, у нас зараз був би чудовий день, а не це.
Хочеш здатися — гаразд. Але я врятую Сонцестояння!
-Супер! -Супер!
Хай ідуть, Квітко. Ми самі знайдемо крадія.
Лише разочок звільнив Воронеллу і зрадив Академію єдинорогів,
як мене одразу викинули. В нікуди!
Немов флакон вийдигелю.
Але тепер я візьму своє.
Те, що в мене забрали!
Неймовірно чарівне Сонцестояння!
Як Софія може думати, що я егоїстка?
Хотіти, щоб у неї було свято, — не егоїзм!
Знаю. Я теж змерзла і зголодніла.
Не так я планувала провести Сонцестояння. Не можна вертатися ні з чим.
Я сказала, що врятую свято, отже, врятую. Розшукаю злодія і поверну дарунки.
Знайшла сліди? Молодець! Ми врятуємо Сонцестояння!
Чим це пахне?
Крутками з корицею!
Це фірмовий аромат нашого села. Ми вже поряд.
Повірити не можу, що Ейва кинула нас. Хоча, згадуючи її поведінку, можу.
Охолонь. Так, у неї не всі пелюстки на місці,
та вона хотіла влаштувати тобі класне свято.
Мені все одно на бенкет, чи подарунки,
чи мінієдинорогів.
Дворовики багато часу їх витесують.
Так, вибач. Вони класні.
Але я не хочу речей,
як і не хочу знову за кимось сумувати.
Ну, поки ви розпускаєте соплі,
ми, типу…
Я тебе розумію.
Коли брат нас зрадив,
я вся кипіла злобою,
але також сумувала.
Я вірю, що вони отямляться.
Ейва повернеться. От побачиш.
Ніхто одним у свято бути не хоче.
Люди.
Вічно псують глазур печивом!
Що, святковий вінок? Для мене?
Нащо вішати їх на стайні, якщо можна повісити тут?
Так. Ідеально.
І ніхто його не забере.
Сюди, Квітко!
Ніхто.
Ґриморська дупа! Треба вшиватися!
Печера? Типове лігво злодія.
Він навіть печиво не доїв. Що це за псих такий?
Він точно тут був. Але пішов.
Отже, смух не дорівнює столовій ложці.
Ще є час усе виправити.
Ви умієте готувати? Що-небудь.
Думайте. Святкові обіди, сімейні традиції.
Коли сумую за домом, то думаю про мамині макарони.
Так, точно! Макарони. Непогано. Що ще?
Мій тато робить найкращий хумус.
Але лише на свята. Тож доводиться весь час чекати. Жах.
Добре, ми все зробимо.
Бенкет буде не зовсім традиційним, але не страшно.
А тепер про десерти.
День святковий настав
Зимове сонцестояння в нас
Заспіваємо разом задля гармонії?
У нас немає голосів.
Якби ти повернувся до друзів і сім'ї…
Я радий своєму Сонцестоянню. Наодинці.
Фернакус?
Це ти вкрав Сонцестояння?
Ейва? Квітка?
Ви прийшли зруйнувати моє свято!
Твоє свято?
-Ей, вернися! -Вибач, але ні. Прощавайте!
Чао, щурогусені!
Давай, ми їх доженемо!
Тобто стій, злодію!
Ваше село таке гарне.
Воно ніби з казки.
Ейва б зацінила.
Я розповім про вкрадену посилку.
У них цукор попадає з даху.
У селі начебто все добре. Яке полегшення.
Вкрали?
Мама і тато засмутяться, як дізнаються.
Проведеш екскурсію, поки ми йдемо до тебе?
Залюбки!
У нас мало туристів, тож я тільки рада.
Це Цукровий шинок.
А то школа штопання пані Мімзі зліва від їдальні.
Тут столярня і прядильня Янсі,
а там магазин…
Мама каже, танці покращують їжу.
Я знаю, що це все забобони, але не хочу перевіряти.
Закладаюся, що ви смачнішого не куштували.
Хумус супер.
Татів рецепт. В моїй інтерпретації.
Може, додамо трохи перцю?
Ей, не можна порушувати татову традицію!
Чому? Решту традицій ми порушили.
Що ви зробили?
Пані Розмарі попросила перевірити вас.
Але ви готуєте щось інше.
Де сидровий пиріг? Де іскрошинка?
На стелі?
Ей, ми готуємо те, що нам готували наші батьки.
Але традиція…
Має оновлюватись.
Тоді, може, зробимо пюре з нечищеної картоплі?
Якщо допоможете.
Мамо!
Слава феям! Ми думали, ти не прийдеш.
Це Фрелла, любий!
Фрелло! Ти прийшла!
Фреллі!
Я б прийшла раніше, та не було гондоли, бо хтось вкрав дарунки
і зв'язав Мізинчика.
Та друзі відвезли мене додому.
Я Софія. Я багато про вас чула.
А я Валентина Фурія. Ви багато чули про мене.
Про які дарунки ти кажеш?
Посилка не дійшла до академії.
Її хтось вкрав.
Бенкету і подарунків не буде?
Яке ж свято без подарунків?
Ну, Фрелла хотіла провести час з сім'єю.
І ми раді, що ти прийшла.
Ми поставили какао на плиту,
і втрьох ми б його не випили.
Втрьох? Отже, він не з'явився.
Твій брат-тюхоман не зволив провідати батьків.
Але нема часу про це думати. Сонце майже сіло.
Та якщо зберемо селян, зможемо щось знайти
для вершників єдинорогів.
Поміч вам не потрібна, тож я піду пошукаю собі одяг.
Взагалі-то мені б не завадили твої сантиметри.
Стій!
Фернакусе, ті речі для вершників, і ти це знаєш!
Лише така негідь, як ти, міг зробити таку негідь!
Спочатку змовився з Воронеллою знищити острів…
Вона трохи переборщила.
…а тепер ще крадеш Сонцестояння.
Так!
Не думаєш, що я теж заслуговую на свято?
Ні, бо ти забираєш його в інших.
Ти так обізлився, що вже й забув, що таке добро.
Думаєш, я цього не знаю?
Академія, дворовики —
усі переконані, що я злий.
Ну вибач, що тебе засуджують за спробу знищення острова,
та крадіжка їх не переконає.
Не хочуть Ферні? Тоді я не хочу їх.
Нащо йти додому на Сонцестояння, коли можна його забрати?
Я дала слово.
Я не піду без цього мішка!
З ним ти теж не підеш.
Ні, не дам!
Як це він такий сильний?
Відпусти!
Ні! Це ти відпусти!
Мені потрібні подарунки!
Мені теж!
Упс.
У мене немає гілок для вінка, та, може, вершникам сподобається це.
Має сподобатись.
Нема часу вишукувати їм кращі подарунки.
Як щодо м'яча?
Як добре, що в тебе довгі руки.
Ми вже сто років не бачили загубленої там всячини.
Необов'язково шукати нам нові подарунки.
Недобре працювати у свято.
Тут з десяток ключів!
Для нас це не праця. Сонцестояння — це привід побути разом.
І ми зараз разом.
Принаймні частина сім'ї.
Чудова традиція.
Без тата свята були порожні.
Подарунки, прикраси, пісні.
Я не про них мріяла, а про те, щоб усі були разом.
Це було б ідеальне Сонцестояння.
Ніхто нарди не губив?
Подарунки цілі?
Подарунки? Як щодо нас?
Фернакусе, ми мало не зварилися у гейзері через якихось єдинорогів!
Як не хочеш — віддай!
Чому я так зациклилась?
Ганялася за дарунками, а могла б проводити час з друзями.
День уже майже скінчився.
Але ще є час.
Їдьмо, мала, ми ще можемо все виправити.
Стійте! А як же всі ці речі?
Вони нам не потрібні!
Ну, добре. Мені більше дістанеться!
Головне — увага, так?
Хто це тобі сказав?
Усі хочуть іскрошинку і сидровий пиріг,
а мені найбільше подобаються єдинороги.
Я весь час з єдинорогами. Чому так погано виходить?
Ну, ми зібрали, що змогли. Як справи з єдинорогами?
Думаєш, трьох буде достатньо?
Чотирьох!
Трьох.
Кого ми обманюємо? Цей мотлох нікому не прав.
Клятий крадій усе зіпсував.
Одна паршива вівця, і день зруйновано.
Ви як Ейва. Усе буде добре. Подарунки не мають значення.
Не мають значення? Вони — частина вікової традиції!
Сотні років тому в цих горах була заметіль.
Дворовики заблукали.
Вони могли вмерти.
Та вершники захистили їх,
так само як ви захищаєте наш острів.
Вони стали світлом у темряві,
що вивело дворовиків із заметілі і відвело додому.
Відтоді на знак подяки вершникам ми робимо подарунки.
Сонцестояння — найтемніший день року,
тож ми стараємося дати верш…
…вершникам світло, яке вони колись дали нам.
Я не знала.
Ейва була права. Вони особливі.
Вона б зраділа, якби була…
Софіє!
…тут?
Вибач!
Ейво! Зменш гучність!
Вибач.
А це хто в нас?
Привіт, манюнчику.
Ейво, все добре?
Ні, все жахливо.
Я схибилася на дарунках і кинула подругу.
Софіє, я хотіла подарувати тобі свято,
але перестаралася і все зруйнувала.
Ти й справді трохи схибилася.
Але ти теж вибач.
Це свято класне. Я тепер розумію.
Ми непогано провели час.
Найкраще Сонцестояння.
То я не все зруйнувала?
Головне, що ти зараз тут.
Жовтий носорожик.
Соф!
Вибач, що не повернула дарунки.
То не ти винна, а…
Фернакус?
Що тобі треба?
Я просто хотів
повернути речі, які позичив.
Деякі з них ошматкувалися.
Але то не сильно помітно.
Як ти посмів сюди прийти? Тобі не соромно?
Я знаю, що зробив дещо погане.
Багато всього поганого.
Але вислухайте мене.
Прошу.
Ей! Так, Фернакус не святий. І ви маєте право на нього злитися.
Він збрехав нам, випустив Воронеллу
і дав магії Ґрим напасти на острів.
Я не знав, що саме вона планує,
але продовжуй.
Він міг не повертатися сюди,
але повернувся, бо у Сонцестояння всі мають бути разом.
Друзі пробачили мені.
Чи пробачите ви Фернакусу?
Тату.
Тату?
Але як? Після всього, що він зробив.
Тату, ти сказав, що Сонцестояння — це сімейне свято.
Братик довгий час блукав у темряві.
Але він вернувся.
Прямо як в тій історії.
Вершник вказав мені шлях додому.
Ма… Малюк!
Ну все.
Не гаймо часу.
Наші дарунки завжди доходили до академії, і сьогодні теж дійдуть.
Наступна зупинка: академія.
Маю йти. Треба роздати дарунки
і допомогти дітлахам з готуванням.
Але ми так давно не бачились.
Я ненадовго.
Схоже, у нас все-таки буде ідеальне свято.
Але вони мають бути з сім'єю.
Ні.
Я більше не зруйную свято.
Зачекайте!
Ну, що думаєте? Нова сонцестоянська традиція?
Я за!
Такс, новий план!
Ще одна нова традиція? Клас.
Тепер усі святкуватимуть разом.
Налітай.
Тобі — половину єдинорожка.
А тобі — іншу половину єдинорожка.
А тобі старий м'яч!
Найкраще Сонцестояння.
Знаю, ти давно не тренувався, Ферні, та, може, почнеш?
День святковий настав
Зимове сонцестояння в нас
Кожен з нас його чекав
Це наймагічніший час
Тож хай іскриться радість звідусіль
Пісня Сонцестояння
Зорі нової буде сіяння
Освітимо довгі ночі
Стрінемо Сонцестояння
Іди за мрією
Аж до зірок
Ваш зв’язок вже проступає Магія буяє, наша дружба все зростає
Іди за мрією
Аж до зірок
Магія буяє, наша дружба все зростає
Іди за мрією
Переклад субтитрів: Дмитро Білоус