Steder, personer og hendelser i denne serien er fiktive.
Barneskuespillere ble filmet under tilsyn.
TEMPEST
Du kommer inn i min verden nå.
Glem alt som har beskyttet deg.
Rettighetene dine, grunnloven og landets lover,
din diplomatiske immunitet…
og den enorme arven din.
Fra nå av kontrollerer jeg alt.
-Er du redd? -Ja.
Hun er ikke særlig redd, er hun vel?
Vis henne hva virkelig frykt er.
Vis henne hvordan ekte håpløshet og fortvilelse føles.
Gjør henne så ulykkelig at hun ønsker at hun aldri var blitt født.
Mamma, hvor skal vi?
-Hva er planen din? -Junsang, hva vet du om kvinner?
Kvinner vil ha det største og mektigste i verden.
Og jeg skal snart få det. Den som går i veien for meg nå, overlever det ikke.
Broren din døde sånn. Munju vil snart møte samme skjebne.
Du vil arve alt jeg har. Det betyr at jeg gjør alt dette for deg.
-Drepte du Junik for meg? -Hva syns du at du bør gjøre?
DIPLOM FOR MOTTATT FORTJENSTORDEN YU UNHAK
ANERKJENNELSE YU UNHAK
VÆR TRO TIL DØDEN, OG JEG SKAL GI DEG LIVETS KRONE
YU JONGGIL
Hun vil snakke med deg.
Junsang.
Jeg husker den dagen du ble politiadvokat, og da du ble årets politiadvokat.
Junik var så stolt over å ha en så tøff og dyktig politiadvokat som bror.
Junsang. Junik ble drept av moren din.
Og i kveld vil utallige liv være i fare på grunn av henne.
Den eneste som kan stanse henne…
er deg.
Hold kjeft. Du vet ikke hva du snakker om.
Jeg har et spørsmål.
Hvor lenge har du vært Stella Young?
Siden 1983. Familien min ble forvist til USA etter min manns bestikkelsesskandale.
Jeg var nylig på en veldedighetsauksjon og ga bud på et nydelig kunstverk.
Jeg fikk det ikke. Så jeg snudde meg for å se hvem som gjorde det,
og ble blendet av en vakker kvinne. Så, tre dager senere…
Det var helt utrolig. Bildet dukket opp utenfor døren vår.
Og så møtes vi igjen, og jeg har ikke på meg solbriller…
Da oppdaget jeg mine skjulte talenter
for omgjengelighet, diskresjon og konspirasjon.
PASS
Som kona til en korrupt politiker var jeg akkurat den agenten CIA trengte.
En som kunne samle pinlig og avslørende informasjon om politikere.
Vi må skyve ham langsomt ut, uten at han merker det.
Mens vi støttet pro-amerikanske politikere,
blomstret selskapet vårt med støtte fra USA.
SEOUL FLYOPPVISNING 2000
Så begynte vi å hjelpe amerikanske våpenleverandører
med å selge våpen til Sør-Korea. Da fant jeg mitt virkelige kall.
-Minister… -En typisk våpenhandler måler utbyttet
i hvor mange maskingevær, bombekastere
og bakke-til-luft-missiler de selger.
Men jeg tenkte på hvor mange hjerter kulene jeg solgte, ville trenge gjennom,
hvor mange stridsvogner rakettkasterne ville ødelegge
og hvor mange jagerfly missilene kunne skyte ned.
Da begynte jeg å drømme om undervannsbåter.
Strategiske atomubåter som kunne skyte opp missiler uten at noen visste det.
Den mistenkte er den nordkoreanske agenten, Paik Sanho.
-Gjorde Nord-Korea det? -Vi har stengt alle hovedveier.
-Alle enheter er på vei til åstedet. -Alle veier rundt Det blå huset er stengt.
Paik Sanho. Hva vil du?
Direktøren kommer ut nå.
Det er festet én kilo C-4 til ham. Den utløses om en av oss dør.
Vi må sikre et minimumsområde på 20 meter.
Enhet én, beveg dere bakover 20 meter.
La meg først vise hva én kilo C-4…
kan gjøre.
"Vær tro til døden, og jeg skal gi deg livets krone."
Er du skadet noe sted?
-Direktør Yus hus eksploderte! -Hva?
-Sprengte du huset mitt? -Var det et bibelvers?
Faren din, kalligrafen,
ledet sikkerhetstjenesten og rensket ut 3000 venstreorienterte.
"Finner du ikke kommunister, lag dem."
-Var det også et av sitatene hans? -Din drittsekk!
Hva vil du?
Jeg vil treffe presidenten.
DET BLÅ HUSET
Bare ett minutt. Om jeg kan få snakke med presidenten, ansikt til ansikt,
kan dere arrestere meg etterpå. Og jeg skal slippe direktøren løs, helt uskadd.
Skyt ham! Jeg blåser i hva som skjer med meg, ikke la ham si ett ord til!
Ikke la presidenten høre ett ord til fra den nordkoreanske spionen!
Du må ikke gi etter for terroristens krav.
Tiden er på vår side.
Selv i verste tilfelle utgjør dette bare direktør Yus offer.
Ikke skyt før jeg gir ordre om det.
President. Jeg satser direktørens og mitt eget liv på det ene minuttet.
Utallige andre liv avhenger også av det.
Tiden er ute.
Om noen av dere har det minste mot, skyt ham!
Jeg vil takke dere for det!
Hva venter dere på? Skyt ham, verdiløse tullinger!
Nei, president! Du kan ikke snakke med ham.
La ham gå.
Du kan ikke snakke med ham for min skyld. Du vil konspirere med en spion.
Snakk. Du har nøyaktig ett minutt.
13. august 2007.
Det er en dag du aldri vil glemme.
Liker du Proust, president?
Den franske forfatteren?
Nei. Jeg orker ikke omstendelig prat.
Vi kan kaste bort det dyrebare minuttet med å diskutere min litteratursmak,
men jeg er utålmodig. Som en ekte koreaner.
Er det noe annet du vil si? Hvis ikke, er vi ferdige her.
Minuttet er over. Arrester ham.
Din drittsekk! Du planlegger noe, gjør du ikke?
Men du vil ikke leve lenge nok til å møte presidenten igjen.
Det skal jeg passe på.
Og bestemoren din?
Hun døde for to dager siden mens hun ventet på deg.
Ser du? Jeg sa du skulle dumpe den kvinnen og dra med bestemoren din.
Du kan skylde deg selv, din drittsekk!
Jeg bygde ryktet mitt ved å løse problemene til land i vanskeligheter.
Det var ikke lett å bli verdens ledende våpenhandler,
men jeg holdt alltid skipene mine i gang og hadde et godt forhold til diktatorer.
Så en dag slo det meg.
Jeg hadde fullmaktene fra USA og tilgang til Nord-Korea.
-Aseom Shipping… -Verdens mest hemmelighetsfulle land.
Der høykvalitetsvåpen alltid kunne produseres.
Jeg bygde fabrikker der, utviklet teknologi
og solgte våpen til sanksjonerte land. Alt i hemmelighet.
Min makt stammet fra det faktum at ingen visste hvem jeg egentlig var.
Men jeg vet at virksomheten ikke vil vare evig.
Derfor måtte jeg skape drømmevåpenet mitt mens jeg kunne det.
Atomvåpen er faktisk en velsignelse for små land.
Gjensidig garantert ødeleggelse.
Om jeg har et våpen som kan utslette motstanderen min selv om jeg dør,
stiller jeg i siste instans
på like fot med vår største og sterkeste fiende.
Stormaktene tror alltid at de er de eneste
med penger og teknologi til å få atomvåpen.
Men…
hva om De hadde en atomubåt, Deres Majestet?
Idisha ville bli uovervinnelig i enhver krig.
Før ubåten blir din,
la verden få vite at du ikke frykter noen,
at du kan trykke på kjernekraftknappen når som helst.
Den 13. august 2007 i Basel var vi desperate.
Fredssamtalene om Korea-halvøya
var på vei til å bryte sammen neste dag uten noen resultater.
-Beklager at jeg er sen. -Nei, vi har akkurat startet.
Fint å se deg, Munju.
Vi snakket om møtet mitt med Kim Jongkwan, den nordkoreanske representanten, i går.
-Jeg er lutter øre. -Vi møttes i hotellobbyen klokken 10.00.
N'allez pas trop vite. Ta det med ro.
-Unnskyld? -Det er hva Proust ville sagt, Mr. Hughes.
Ta det litt roligere. Ellers går vi glipp av det viktigste.
Hvordan han kom dit, om det var tilfeldig eller arrangert,
om han kom alene eller med noen.
Å, ja, Proust, la madeleine. Men jeg er ganske sikker på at han sa:
"Mais précisez, mon cher monsieur, n'allez pas trop vite."
Det tar meg virkelig tilbake til masteroppgaven min i fransk.
Men Munju, Patrick representerer USA.
De er Hemingway-fanatikere.
De tror at det aller viktigste er én sann setning. Visste du ikke det?
Det er helt sant. Men til ære for Munju
skal jeg prøve meg på en Proust-forklaring.
Unnskyld meg, jeg må på toalettet. Som koreaner er jeg ikke så tålmodig.
Selvsagt.
Kina har akkurat overtalt Nord-Korea.
De ber oss om å få USA til å skifte posisjon.
USA vil ikke presses av tre mot én.
Si at om de demper seg, kan vi snu det og presse Nord-Korea med tre mot én.
Planen lyktes.
Og neste dag ble de fire nasjonene enige om en felles uttalelse.
Det var utrolig…
Som å se fire elver som strømmet i ulike retninger, samle seg til én.
Kommer du med en melding som kan skifte elvenes retning?
Men det endret ikke livene våre.
Mens politikere og diplomater forhandlet og sendte ut erklæringer,
holdt møter og gjentok syklusene med suksesser og fiaskoer, sultet vi.
Vi arbeidet som dyr. Og vi døde som om det ikke betydde noe.
Det ble bygd atommissiler likevel.
Jeg er ikke sørkoreansk, nordkoreansk eller amerikansk.
Jeg kom for å gi en melding til USAs president
for å sikre at det ikke faller atombomber over noe land.
Du, president, må få dette til å skje.
ETTERRETNINGSTJENESTEN
Overlever Paik Sanho nå. Du går over streken, president.
Det er du som går over streken.
Hva er dette?
Jeg er Kang Gyeongtae fra antikorrupsjonskontoret.
Du er arrestert for å ha fabrikkert seks spionasjesaker.
Vent nå litt.
Når bestemte du deg for å ta meg?
Da du fortalte om planen din om å fremstille Seo Munju som spion.
Jeg kunne ikke la en sånn manipulasjon skje under min administrasjon.
Hva tror du en spion er, president?
En spion er noen som jeg…
som vi har avgjort at ikke hører hjemme i landet.
Nå prøver datteren til en spion å bli president?
Om ikke etterretningstjenesten engang kan stanse det, hvorfor eksisterer vi?
Takk for erklæringen, direktør. Du kan forklare resten i retten.
Du er arrestert. Du har rett til ikke å si noe. Alt du sier, kan brukes mot deg…
Når ubåten er levert i kveld…
vil kongen av Idisha true USA.
Han vil hevde at Idishas nyeste ubåt er i Stillehavet,
med seksten atommissiler rettet mot USAs fastland.
Jeg har ventet lenge på denne dagen.
-Hva er det? -Jeg har alltid
trodd at kongen av Idisha var for feig til faktisk å skyte opp missilene.
Det er 80 år siden atombomben ble oppfunnet.
Men de har bare blitt brukt én gang, så…
Du planlegger ikke å skyte det opp selv?
Om jeg legger inn koden og skyter opp missilene nå…
hvordan tror du dagen i dag vil bli sett på fremover?
FORSIKTIG
"Kongen av Idisha ble gal og sendte atommissiler mot USA"?
Skjønner du nå? Jeg kan begå den mest ødeleggende handlingen i historien
uten å etterlate navnet mitt der.
Jeg sa jo det.
Selv om jeg selger én kule, tenker jeg på hjertet den vil trenge gjennom.
Vi har mottatt opplysninger om at en ubåt er på vei ut til midten av Stillehavet.
I morgen kan kongen av Idisha kunngjøre at han vil sikte et atommissil mot USA.
Med all respekt, president,
hva baserer du egentlig dette på, om jeg tør spørre?
Tror du at kongens uttalelse er sann?
Du ser på transaksjonene til 38 kontoer gjennom fem banker.
Camila, jeg kan bevise at den milliarden som har blitt overført
de siste 72 timene, vil bli brukt til å kjøpe masseødeleggelsesvåpen.
Du må fryse de pengene før de når nordkoreanerne.
Du må roe deg ned, Anderson.
Om dette er sant, skal vi selvsagt fryse kontoene.
Men dette er en enorm mengde data, og det vil ta tid å undersøke alt.
Det er forstått.
Pengene kommer fra Idisha og går til Aseom Shipping.
Vent. Prøver du å si at dette har med den ubåten å gjøre?
Jeg beklager. Jeg vet at jeg gir deg problemer.
Men du må stole på meg og fryse de kontoene nå.
Du vet at jeg tar en stor sjanse bare ved å snakke med deg.
Jeg kan bare love å gjøre mitt beste.
-Ikke rør deg! -Ned på knærne.
Opp med hendene!
Anderson Miller.
President?
Først hevder du at ubåten ikke fins,
nå insisterer du på at den er på vei ut i Stillehavet.
Og i morgen vil den sikte på USA.
-Stemmer det? -Ja.
Først trodde jeg ikke at det fantes noen ubåt.
Det fantes ikke nok bevis.
Men noe ga ikke mening.
Kapasiteten. De hadde ikke pengene eller materialene.
For å oppveie det var strategien å vise våpen de hadde, så vi skulle tro
at de kunne bruke dem når som helst.
Skal jeg tro at Nord-Korea bygde en atomubåt, men holdt det hemmelig?
Nei, det gir ikke mening.
Men hva om de fikk pengene og materialene fra et annet sted?
Jeg kan vise deg fem år med økonomiske transaksjoner
som beviser at Idisha kjøper ubåten fra Nord-Korea.
Greit. Hva forventer du at vi skal gjøre?
Frys midlene fra Idisha til Nord-Korea. Stans overføringen.
President.
Du har makt til å ta oss tilbake til en verden før dette fantes.
President.
-Aseom Shipping. -Hallo? Hvem er det?
-Hva mener du? -Hvilken bank sa du?
Det ser ut som om alle kontoene våre er frosset.
For å få sendt betalingen nordover ved midnatt må Lim Okseon få vite det.
-Du må ta en kikk på dette. -Ok.
Junik var ulykkelig hele sitt liv på grunn av deg.
Hva?
Du var så imot ekteskapet vårt
at han begynte å undersøke deg. Han ville forstå hvorfor du var sånn.
Så han fant ut at han ikke var din biologiske sønn.
-Visste Junik det? -Og om din vanskelige barndom.
Hun var fattig. Vokste opp helt alene ved en av USAs militærbaser, som en løshund.
Da hun var ni, rømte moren med en amerikansk soldat.
Hun overlevde ved å passe barn for travle mødre, og gjøre husarbeid.
Da jeg giftet meg med salthandleren som hans andre kone,
ville jeg gifte henne bort til den eldste sønnen.
Jeg løy om engelskkunnskapene hennes, påsto at hun hadde en universitetseksamen.
Jeg vil ha en egen person i huset.
Jeg ante ikke da hvor sinnssyk hun virkelig var.
Da du var ni, visste ingen det.
Helt siden det har du kastet stein på dem.
Steinene ble større og større, og nå har de blitt til missiler.
Jeg ble født av den svakeste kvinnen blant maktesløse kvinner,
i et land som ikke kunne avgjøre sin egen frigjøring, deling eller kriger.
Og selv den kvinnen forlot meg. Er ikke det utrolig?
At en som meg nå kan ta igjen for alt?
Alle brevene du sendte da du lette etter moren din…
Skriv tilbake til meg, mamma.
Om du bare kan si hvor du er, skal jeg sende en stor julegave en dag.
Jeg sender et bilde jeg tok nylig. Dagen var vakker, jeg tenkte på deg hele tiden.
Kom, skynd deg.
POST
RETURNERT
De kom tilbake med "adressat ukjent".
Men missilene trenger ikke å finne en mottaker.
Du ser ut til å tro
at jeg er et barn som vil prøve å skyte et atommissil mot moren min.
Du tar feil. Jeg ville bli den mektigste i verden.
Hvordan skulle jeg bli det?
Ved rolig å trykke på en knapp.
Noen skryter av å ha verdens sterkeste hær,
av territoriene, ressursene og våpnene sine.
Men jeg skal trykke på knappen uten at noen vet det
og være større enn selv USAs president.
Hvorfor ikke? USA har ingen problemer med å starte kriger
som kan drepe millioner i andre land,
bare for å beskytte seg selv mot en mulig trussel.
Du kastet bort tiden med å prøve å stanse krigen.
Men til slutt vil jeg skape virkelig fred.
Når jeg trykker på knappen, vil alle glemme en krig på Korea-halvøya.
De vil bare tenke på én ting. Fred. Ikke noe annet enn fred.
De neste tusen årene vil menneskeheten huske denne kvelden.
Du tror at du er en gud eller noe sånt.
Ja, jeg kan føle spenningen herfra.
Hva kan være mer spennende enn dette?
Men, svigermor, har det falt deg inn at noen kan komme og stanse deg?
-De fryser skallselskapkontoene dine. -Det spiller ingen rolle.
Og mamma, jeg har mottatt en arrestordre fra retten.
ARRESTORDRE LIM OKSEON
Du er arrestert for drapet på Jang Junik.
Hold kjeft. Du vet ikke hva du snakker om.
Bare vent til midnatt.
Du har rett til å få en advokat og til ikke å si noe.
Har du blitt gal?
Kilden til pengene du sendte til Kim Yongjun i Yeo Mijis navn.
Listen over smuglede våpen med serienummeret til Kim Yongjuns pistol.
Jeg lyttet til alle opptakene fra ditt og Juniks rom før og etter hendelsen.
Åpne en konto i navnet til Munjus assistent og send pengene via den
så vi har bevis senere.
YEO MIJI
Du kan ikke forestille deg hva jeg følte
da jeg fant serienummeret til pistolen Kim brukte
til å skyte broren min, på din smuglerliste.
Tror du det er nok til å fengsle meg?
Du gråt…
da det skjedde den dagen.
På Juniks rom.
Jang Junik!
Helt til telefonen ringte.
Du drepte ham ikke for meg.
Trodde du virkelig at jeg var så fæl?
Bare én gang…
ville jeg ha en virkelig samtale med deg.
Vi kan snakke sammen på påtalemyndighetens kontor.
Det er en politiadvokat som dør etter å arrestere meg.
Han må tro at han er på trygg grunn. Kom og løs det.
Kystvakten jakter på oss. Du bør komme deg vekk.
Vi rømmer ikke.
Vi slåss.
Dere er omgitt av kystvakten. Stans fartøyet og vent.
Jeg gjentar, stans fartøyet og vent.
Hør etter, alle sammen.
Alle mann til kampstasjonene. Vi blir forfulgt. Alle mann til…
Skipet har to direkteforbindelser til Nord-Korea.
En er i det kontrollrommet vi var i. Den andre er på min mors soverom.
Vi ringer Kim Hansang og sier at kontoene er frosset,
og ber ham om å få ubåten til å vende om.
INGEN ADGANG
Vi trenger forsterkninger! Mannskapet gjør motstand med våpen!
Vi trenger forsterkninger!
-Få fatt i dem. Drep dem om du må. -Ja vel.
-Junsang. -Jeg tror det går bra.
Selvsagt, det skal gå fint.
Munju.
Trykk på én, da får du kontakt med ham.
Løp. Få ubåten til å snu.
Da jeg var barn…
var Junik alt jeg hadde. Jeg ville alltid være minst halvparten så flink som ham.
Da han døde, var det det første jeg tenkte. "Bare…
vær halvparten så flink som ham."
Junsang, det skal gå bra. Ikke slipp taket.
-Jeg kommer straks. -Løp.
Vi har funnet skipet Seo Munju er på. Finn henne og få henne tilbake.
Du vil fortsatt holdes ansvarlig for kidnappingen, bombingen og skytingen.
Du må komme tilbake.
Ta henne!
-Hun gikk den veien. Undersøk alt. -Ja.
Åpne den.
Hei, bak deg!
Fort! Hvor er hun?
Jeg trodde jeg skulle dø uten å få se deg.
Jeg sa at jeg kom.
-Et jagerfly nærmer seg. -Her er oppdateringen.
Gi meg kontrollrommet.
Noe nærmer seg fra nordøst. Et jagerfly sannsynligvis.
Hva gjør vi?
Flyvåpenet har jagerfly i lufta. Du må komme deg ut nå.
INNSTILT
-Er betalingen klar? -Betalingen kommer ikke.
USA har frosset alle Aseoms kontoer forbundet med Idisha.
-Vent, hvem er dette? -Dette er Seo Munju.
Tidligere FN-ambassadør.
-Å, Lims vanskelige svigerdatter. -Du må få ubåten til å snu.
Lim Okseon planlegger å sende et atommissil mot USA selv.
Lykkes hun, vil Idisha og Nord-Korea utsettes for massive gjengjeldelser.
-Det vil føre til ufattelige ødeleggelser. -Atomkofferten er i Idisha.
Den blir bare aktivert når ubåten er betalt.
Lim har også en koffert. Dette var planen helt fra starten av.
Når ubåten blir levert til Idisha, vil hun selv trykke på atomknappen.
Vi er i kontakt med ubåten hver andre time. Neste gang er om én time.
-Er Lim på vei til Stillehavet? -Det stemmer.
Vi har et overflateskip nær ubåten.
Når ubåten er innen rekkevidde, blir ordren overført i sanntid.
Blir kommandoene overført via kofferten?
-Ja. -Så om jeg ødelegger den,
vil ikke kommandoen nå frem?
Nei, men du må være forsiktig.
Om Lim har kofferten, kan den ha en dødmannsknapp.
Vent, hva betyr det?
Det nærmer seg fra akterenden i samme fart, gjør seg klar til å skyte.
Slipp våpenet.
Gå unna.
OPPSKYTINGSKONTROLL
KODE
-Er alt i orden? -Hun er der oppe.
Det er over.
Om jeg dør,
vil det automatiske oppskytingssystemet i kontrollrommet aktiveres,
og atommissilet vil avfyres mot USA.
"En dødmannsknapp".
Når kommandoen gis, blir missilet skutt opp i løpet av ti minutter.
For å stanse det må du legge inn koden på kontrollrommet.
Men den er borte nå.
Alt vil være over snart.
Jeg tror jeg har drømt om dette øyeblikket hele mitt liv.
Ti minutter, Munju.
Når jeg er død.
Det må finnes en enhet der vi kan skrive inn koden.
NØDGENERATOR
Den er her.
Jeg gjør det.
-Lim Okseon er død. Gi meg koden. -Den er i atomkofferten.
Kongen av Idisha. Han har også en koffert.
Er koden den samme? Dette betyr noe for ham også.
Ja, koden er den samme. Den må stemme med den i ubåten.
Hallo?
Jeg fikk en telefon fra Kim Hansang. Er du klar?
Deres Majestet.
Åtte, sju…
tre, fire, ni,
tre, null, to,
seks, en, fem, fire.
Det er alt.
Det er gjort. Takk.
-Håper vi snakkes snart igjen. -I like måte.
INNSTILT
-Hva skjer? -Det er en trykkutløst bombe.
Den har også en tidsinnstilling, som sist. Om jeg går ut, eksploderer den.
-Vi kan stanse den med riktig kode. -Det er over 20 kilo C-4.
Hele skipet er i fare.
Vi må evakuere de menneskene.
Den virker ikke!
-Gå. Si at de må evakuere umiddelbart. -Hva med deg?
-Jeg skal prøve å uskadeliggjøre bomben. -Jeg går ikke.
Om jeg har åtte minutter igjen, vil jeg bruke alle med deg.
Jo mer oppdraget haster, desto langsommere beveger jeg meg.
Som om jeg gjør noe vanlig i et vanlig øyeblikk.
Bare gjør det slik du gjorde det før. Langsomt, som det er helt normalt.
Jeg kan ikke. Jeg vil bli her.
Det er mange mennesker der nede.
Fred. Alles sikkerhet. Tenk på det du vil beskytte, Munju.
Jeg trenger ikke fred lenger.
Om jeg går ut av den døren, vil jeg leve i helvete for alltid.
Gi meg en sjanse, Munju. Til å uskadeliggjøre bomben.
Siste gang gikk bomben av likevel.
Men den skadet deg ikke. Og jeg kom tilbake til deg.
Gå til ham. Lederen for spesialstyrkene. Kom tilbake med en bombetekniker.
Tre minutter ned, tre minutter tilbake.
Selv om vi bare får ett minutt, kommer jeg.
Er det en bombetekniker her? Det er eksplosiver i nærheten av maskinrommet.
-De går av om fire minutter! -Alle må evakuere. Umiddelbart.
Er det en bombetekniker her? Det er noen der fortsatt!
Slipp meg! Nå!
Nei, jeg må tilbake. Slipp meg!
-Vi skal få deg i livbåten. -Nei, jeg må tilbake!
Slipp meg! Jeg må tilbake. Nå!
Slipp!
Munju…
ikke kom tilbake.
Du må dra herfra. Ikke stans.
Bare dra.
Fortsett videre. Jeg kan se deg herfra.
La meg holde øye med deg.
Veien du skal gå, menneskene du skal møte.
Bestemor.
Jeg tror jeg hadde en drøm.
En drøm der jeg møtte en kvinne jeg kunne dø for.
Jeg ønsket at jeg aldri skulle våkne. Noensinne.
Fredssamtaler mellom USA og Idisha har startet.
Ansar Nabu, kongen av Idisha, og FN-ambassadør Adele Zimmerman
møttes i Kirus Alaila for å signere våpenstillstandsavtalen,
og for å diskutere tilbaketrekning av USAs tropper…
Er det sant at faren din var spion?
Faren min, Seo Hyeongsik, ble urettmessig anklaget…
Nei. Bare svar på spørsmålet. Er det sant?
Det er sant.
-Ble ikke du anklaget for spionasje? -Jeg ble frikjent for alle anklager.
Direktør Yu Unhak ble arrestert for å ha fabrikkert saken.
En affære med Paik Sanho, nordkoreansk avhopper.
Et skammelig opptak ble avspilt for hele nasjonen. Ble det også fabrikkert?
Partiets navn ble dratt gjennom søla på grunn av det. Alle så og hørte det.
Hvordan kan du vise deg her? Forklar deg og be om unnskyldning nå!
Vi har enstemmig valgt å utestenge Seo Munju
for å ha vanæret partiet og brutt plikten til å bevare verdigheten.
-Seo Munju! Vent! -Hadde du et forhold til Paik Sanho?
Skal vi forstå dette som at du innrømmer alle skandalene?
Stoler du på Paik Sanho?
Det er sant at jeg hadde et forhold til Paik Sanho.
Jeg tror ikke at å elske en annen er noe som reduserer noens verdighet.
Men om partiet har avgjort at forholdet har svertet deres rykte, godtar jeg det.
Når det er sagt, anser jeg at Paik Sanho
var mer verdig enn noen i den etiske komitéen i dag.
Noe mer?
-Fortell mer! -Aseom Shipping-brannen…
Du har vært gjennom så mye. Jeg er lei for det.
Vi har lett gjennom hele vraket og området rundt,
men vi har ikke funnet Paik Sanhos lik. Men vi skal finne ham, samme hva.
Jeg lover.
Jeg vil også si unnskyld.
Det må ha vært så vondt
å måtte velge mellom å gi Nord-Korea til Kina
og å risikere en krig for gjenforening.
Jeg ba i dagevis og ønsket å slippe det valget.
Men det er presidentens jobb å ta slike bestemmelser.
-Jeg er lei for det. -Takk.
På grunn av deg kom jeg tilbake fra helvete, men du mistet for mye.
Jeg tok mine avgjørelser. De var mine.
USA har bedt om deg som spesialutsending.
Til forhandlingene mellom Idisha og Nord-Korea om demonteringen av ubåten.
De har også spørsmål om Eagleton-Coldrain-skandalen.
Om jeg snakker, vil ikke det vende opinionen mot deg?
Det tar jeg meg av. Det er mye jeg vil du skal gjøre.
WASHINGTON D.C.
Vi er nesten fremme. Husk, gjør det enkelt for presidenten.
Nord-Korea bygde den, Idisha kjøpte den, Aseom Shipping var bindeleddet.
Når du nevner Eagleton, nevn Coldrain og Stella Young.
Vær klar til å snakke om å demontere ubåten, men la ham spørre deg.
Få ham til å føle seg bra. Hei, dette klarer du.
-Du er ikke nervøs, vel? -For dette? Nei.
Hei, jeg har aldri besøkt Korea. Jeg følte aldri at jeg hadde noen der,
men nå har jeg vel deg.
Ja. Du har meg.
Jeg ville være den første til å si
at presidenten vurderer å gi æresmedaljen til Paik Sanho.
Det stemmer. Han var amerikaner.
Du vet, en del av meg tror
at han fortsatt lever et sted.
Skulle gjerne møtt ham.
Presidenten vil møte deg nå.
Hei. Du er vårt eneste håp nå.
Da har vi nok et problem.
"En av de hyggeligste samtalene jeg har hatt på årevis.
En sterk kvinne som ga verden fred."
Så du meningsmålingene i morges?
Kandidat… jeg mener, ambassadør, selv om du ble diskvalifisert,
er du på førsteplassen for De nye republikanerne
hos alle de åtte gallupinstituttene!
Ro deg ned, Miji. Og husk, jeg er ikke lenger kandidat.
Det er ikke bare i partiet.
Blant alle presidentkandidatene har din popularitet økt betydelig.
Du kan registrere deg frem til neste uke.
Du kan fortsatt stille som uavhengig.
Jeg er ikke kvalifisert. Da jeg bestemte meg for å stille tidligere,
var det for å få vite hvorfor mannen min døde,
ikke fordi jeg fortjente å bli president.
Men likevel.
Om du spør meg, fins det ikke noen som er mer kvalifisert enn deg.
Så bare si ifra, ok? Da kansellerer jeg flyturen til USA.
-Jeg har ikke bundet meg til noe. -Hei, du bør vite når du bør holde kjeft.
-Hun er min ambassadør. -Hun er min ambassadør.
-Hallo? -Jeg drar til Beijing.
-President. -Jeg tenkte mye i går kveld.
På hvor avgjørende de neste dagene, de neste månedene
og de neste årene vil bli for Korea-halvøyas fremtid.
Og på hvor viktig den neste lederens rolle vil bli når min periode er over.
Jeg syns det bør være deg.
Noen som forstår dagens utfordringer og er sterk nok til å møte dem.
Jeg vil forlate partiet og finne en måte å støtte deg på når jeg er tilbake.
-Jeg tror ikke jeg kan gjøre det. -Hvorfor ikke?
Jeg er fortsatt…
for sønderknust.
Det er den presidenten jeg vil ha. En som har lidd mye,
en som er sterk nok til å komme gjennom det og bli sterkere av det.
Selv om du var opposisjonens kandidat,
vil det sende ut et budskap om enhet om jeg støtter deg.
En leder som tar på seg å skulle gjenforene Korea-halvøya,
bør i det minste klare det.
Tenk nøye på det.
Ikke fra ditt personlige perspektiv, men fra et historisk perspektiv.
Jeg hadde en drøm. Jeg var en kvinne.
Jeg trodde ikke på Gud, men det fantes en kirke i hjertet mitt.
Et sted med søyler lagd av min fars knokler,
vegger dekket av min mors kjød, gulv renvasket av min manns blod,
og hvor jeg sendte sjelen til mitt dyrebare barn til himmelen.
Før jeg kom hit, begravde jeg min elskede i de svarte åsene og ba.
Ta min fred og gi den til dette landet.
Og når det er nok fred til alle, nok til at ingen trenger den mer,
la meg få tilbake min stakkars, fortapte elskede.
Selv om jeg ikke tror på Gud, syndsforlatelsen,
oppstandelsen eller evig liv,
vet jeg at han vil leve i meg for alltid.
Ved min nordstjerne.
-Seo Munju! -Seo Munju!
DIN KAMP ER VÅR KAMP
DU GIR OSS STOR STYRKE
-Seo Munju! -Seo Munju!
Hei. Jeg heter Seo Munju.
Jeg står her i dag for å offentliggjøre mitt kandidatur
i det 22. presidentvalget i Republikken Korea.
-Seo Munju! -Seo Munju!
TEMPEST
Om du eller noen du kjenner trenger støtte, kan du få hjelp.
Finn ut mer på Hulu.com/findsupport.
Oversatt av: S. Marum