Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Dělej, koncert už začíná.
Hej, fešáku!
Já jsem Hero a tohle je kapela Molotov.
RODEO ROCK
Počkej.
Dáme pauzu. Za chvíli pokračujeme.
Sandro Sanderlei.
Cože?
Klid, je to jenom kluk.
A ty jseš vlasatá mánička.
- Co? - Vypadáš jako on.
Heleď, mladej.
Pořádně se podívej.
HUDEBNÍ NÁSTROJE CASTELO
Hele.
A na vlasy.
- Mám snad módní sestřih? - No?
- Zpíval jsem snad někdy „Galopeiru“? - Co?
Radši se dejte na country.
Country si strč do…
Au.
Už sis vybral?
Jé, maminka.
Júnior má dneska narozeniny a přál by si novou kytaru.
Tak z tebe už bude chlap, hochu?
Tamhleta kytara je pro začátečníka ideální.
Já chci tuhle.
Les Paulku? Ale…
Ale hochu.
Na tu ještě nejsi dost zralej.
- Nikdo se tě neptal. - A proč by nebyl?
Tohle je kytara pro profíky.
Je to jako posadit čerstvýho řidiče za volant Formule 1.
Ale i na začátek může být dobrá.
Pro inspiraci, že jo?
Co blbneš?
Třeba před náma stojí budoucí rocková hvězda.
Vypadá, že si rád hraje se svým…
Nástrojem. Na bicí, na kytaru…
Panzo, obsluž paní a prodej jí tu Les Paulku.
- Jasně. - Ano?
- Postarej se o to. - Dobře.
Heródoto, my si promluvíme.
- U mě v kanceláři. - V kanceláři?
Víš, že jsme obchod, že jo?
Je to dítě, pane Castelo.
Les Paulku jsme neprodali celou věčnost.
A pro vás ukulele?
- Ne. - Je ve slevě.
Měl bys bejt vděčnej.
Na takovou hraje i Slash…
Ten mi neplatí účty ani tvůj plat.
- Já tu práci potřebuju. - Je konec. Máš padáka.
Tak co?
Nevím, jak zaplatím nájem, Panzo.
To snad ne.
Hele, mám strejdu…
- Strejdu? - Jo.
Nikdy ses nezmínil.
Strejda z druhýho kolena. Já ani nevím.
Každopádně má kapelu, co hraje na plesech.
- Můžu se zeptat… - Žádný plesy, Panzo.
- Proč ne? - Hrát pro bandu ožralů?
Ještě si mě spletou s víš kým a budu muset zpívat jeho písničky.
Ani náhodou.
Fajn.
A z čeho teda zaplatíš nájem?
Kde to je?
- Prosím? - Kde to je?
Nahlas, neslyším tě.
Kde je ten ples?
Nó, tak se mi to líbí.
Zeptám se ho a dám ti vědět, jo?
- Hej! - Co?
Panzo, ty nejdeš?
S tebou?
- Jo. - Mám tu skončit?
Hele, jseš můj kámoš, ale taky musím platit nájem.
Čemu se směješ, ty vidláku?
Bomba. Sandro Sanderlei a Tânia Folia už spolu nechodí.
Právě se rozešli.
A tentokrát už natrvalo, protože rozchod přišel z její strany.
Důvěryhodné zdroje mi prozradily,
že už se vídá s jedním slavným sportovcem.
Jo, jenom žvaň, ty kecale.
Ty toho nakecáš.
- Zůstaň, zlatíčko. Zůstaň. - Šéfe.
- Rádi mluví o páníčkovi. - Ty piješ whisky?
Teď přece nemůžeš pít.
- Co nadělám, Agnaldo? - Ale…
Tak se podívej.
Vážně platí, že jednou král, vždycky král, Sandro?
Mně se totiž zdá, že to s tebou jde čím dál víc z kopce.
Toho Chanteclera neposlouchej, hochu.
- Vůbec neví, o čem mluví. - Opustila mě, protože jsem tlustej.
Nejsi tlustej, prosím tě.
- Jsi kus chlapa. - Jsem tlustej.
Kašli na to.
S tou novou deskou a tvým turné se všechno vrátí do normálu.
A po tý nový liposukci
zase budeš idol ženskejch srdcí a jednička hitparád.
- Jasně… - Odpočiň si. Zítra tě vzbudím v šest.
- V šest, Naldo? - Jo.
- Musíš tam být v osm. - V šest…
V osm musíš být v nemocnici. A střízlivej!
Zmiz už, ty prudile. Už nebudu pít.
…mám ti připomínat, že je ti přes 30?
Proto mám radši Luana. Tak sbohem.
Na dlouhé cestě životem
běžím a nemůžu se zastavit.
Padám.
- Pane Agnaldo? - Paní doktorko.
Je všechno v pořádku?
Bude. Tedy jestli se probere.
Cože? Jestli se probere?
Proč jste neřekl, že pil?
Jen si lokl a hned jsem mu to sebral,
ale ten kluk pije jak prokopnutej.
Co si teď počnu?
Zavolám tisku a zruším turné.
Ne, nikdo se to nesmí dozvědět. Je to tajemství.
- Jaká je prognóza? - Nevím.
Může se probrat dnes nebo za rok.
Co teď, Jaquesi?
Počkáme týden.
Jestli se to nezlepší, řekneme tisku,
že je v nemocnici se slepákem.
Lidi se budou bouřit.
Všude o tom budou psát.
Ale zvednou se prodeje.
Můžeme o jeho životě natočit i film.
Samozřejmě chceme, ať se uzdraví.
Jo, jasně.
Řeknu to novinářům.
Zbláznil ses, Guino?
Takovou blbost ti nedovolím.
Ten opilec se může probudit.
Takhle o tom klukovi nemluv. Má teď těžký období.
Jo, to já taky.
Zas tu s tebou sedím
a piju ty patoky, co tu nalívaj.
- Haló? - Haló, strejdo?
Carlinho?
Ne, tady Nelson.
Kdo?
Syn od Sônii.
- Sônii? - Tvojí sestřenice.
- Jak je, Gelsone? - Nelsone.
Včera jsem ti volal. Už jsme tady.
Jsem u kamaráda v kanceláři.
Je to důležitý, začněte beze mě.
- Haló? Jsi tam? - Strejda?
Jo. Počkej.
Dobře, strejdo. Už musím končit.
Já tebe taky. Čau.
- Má mě rád. - Koukni se na mě.
Vypadám jak svatební dort.
Spíš jako modrej muffin.
- Ty jseš ten zpěvák? - Říkaj to o mně.
Tu máš seznam písniček.
„Vášnivý techtle mechtle.“
„Malej hadí tanec.“
Jako fakt?
Co je? Máš nějakej problém?
Ne.
Ne. Výbornej seznam. Paráda.
Hej, jsi normální? Co děláš?
Utírám si prsty.
- Utíráš si prsty? - Jo.
Máš tušení, co to je?
Ne.
Tenhle závěs je z osmdesátýho devátýho
z Wandova ikonickýho turné Obscene.
- Aha. - Jestli ho ušpiníš, zaplatíš ho.
- Jasně. - Jdeme, vy pitomci.
- Klid. - Běžte.
Dobrý večer, dámy a pánové.
Teď vám zahraje kapela Top Cat.
Trochu života!
No tak, usměj se trochu.
Ahoj. Už ti někdo řekl, že vypadáš jako Sandro Sanderlei?
Sanderlei? Ten country křupan?
Jo!
Říká mi to každej.
A vyfotíš se s náma?
„Hashtag párty se Sandrem Sanderleiem“.
Tak ty už máš fanynky!
Jo.
Dej mi jeden lomcovák.
- Jasně. - Dvojitej, prosím.
Ty ses nějak rozjel.
Teď se do toho opřeme.
Naplno.
A nezapomeň, na konci musíš dát Sandra Sanderleie.
Paráda.
Přesně na to jsem se těšil.
- Pomalu, Tony. - To vypadá dobře.
Hej! Co děláš?
To není džus.
- Dobrý? - Má to grády.
Hele, bude v pohodě?
Neboj se.
Je to lepší než energeťák.
Dej mu dvě minuty a uvidíš.
Malej hadí tanec.
Kroutíš boky sem a tam.
Hej, fešáku!
Pohled na tebe, holka, já už vážně nezvládám.
Jsem totiž svobodnej
a celej rok je pro mě jako karneval.
Můžeš si bejt jistá,
že to bude jízda!
Hrála vám kapela Top Cat!
Kámo, já tam skočím.
Co? Ne!
- Ne! - Jó!
Ježišmarja, on spadl.
Sůl Země…
Sakra.
Zavolejte hasiče!
Ne!
Hoří!
Závěs!
Ty vole, požár, chápeš?
Proboha, vy jste tomu dali.
Ten závěs měl sentimentální hodnotu.
- Klid. - Byl z Wandova turné.
- Klídek. - 1989.
Koupím ti jinej.
- Strýčku, pojď sem. - Přestaň.
Copak mám tak velkýho synovce?
- Vůbec. - Pódium bylo mokrý.
- Dost. - Uklouzl jsem.
A spadl.
- Proboha. - A začalo hořet.
Ale…
Pro Boha živýho.
Buďte zticha. Počkejte.
Zvedni to, Agnaldo. Guino!
Agnaldo, okamžitě přijeď do klubu.
Rychle.
- Co blbneš? - Hraju si na pozéra.
Everybody.
Nesahej na to, Panzo.
Jsem nervózní, kámo. Nech mě.
Ty tupče, nesahej na ten mixák.
Nestačil ti snad ten závěs?
Už je tu! Agnaldo!
- Co se děje? - Guino.
- Rád tě vidím. - Zavři oči.
- Mám je zavřený, Tony. - Věř mi.
Zvedni si vlasy a pojď sem, prosím.
- Pomoz mu, Gilsone. - Nelsone.
Vždyť ten kluk leží zaintubovaný v nemocnici.
To není možný.
Sandro.
- Žádnej Sandro. - Klid.
- To není on, Guino. - Co blázníš?
Ale mohl by být.
- Jsem Hero. - Hero? Ale…
Ale kdyby sis ostříhal vlasy,
zakryl ty čmáranice, co máš na těle,
a tu jizvu na čele…
Celej Sandro. Jako by mu z oka vypadl.
Ten kluk je naše spása!
- Moment, chlape. O čem to mluvíš? - Jo.
Dobře poslouchej, mám pro tebe nabídku.
Taková je jedna z milionu.
Jak by se ti líbilo jet na turné po Brazílii
namísto Sandra Sanderleie?
Panzo, slyšíš to?
Asi špatně slyším.
Chcete, abych já
zpíval namísto Sandra?
Nebudeš muset zpívat, hochu. Stačí hýbat pusou na playback.
Country? Já hraju rokenrol!
Kristepane, co to má bejt?
Jste dospělí vousatí chlapi, a chováte se jak dva šašci.
Fajn. Díky za tu neodmítnutelnou nabídku.
My už půjdeme.
- Nemáme čas. - Díky. Musím vzít babičku na judo.
- Čao. - Moment.
Co je? Kampak?
- Co je? - Nikam nepůjdete.
Kam ten spěch? Nikam nechoďte.
Tony, zamkni. Nikdo nepůjde dovnitř ani ven.
- Počkej. - Bože.
Nemůžete nás tu zamknout.
- Ne. - Znám svý práva.
- Přesně. - Počkej, klídek.
Pomůžeme vám.
Lidi tady z klubu nemají radost z toho, cos provedl.
Koukni na Tonyho. Na tom závěsu mu záleželo.
A podívej se, cos udělal. Jaká je škoda?
- Minimálně 40 000. - Děláte si srandu?
Má cenu maximálně 10 000.
Deset? Tak mi ty peníze pošli, deset táců. Urovnáme to.
Pošli mu ty prachy, Panzo.
- Co? - Dělej.
- Tolik peněz nemám. - Takže?
- Mám vybitej mobil. - Já taky. Nemám rád technologie.
Co to na mě zkoušíte? Nemáte ani vindru.
Heleď se…
Ještě tu nabídku vylepším.
Slibuju ti,
že po tomhle turné ti osobně vydám
sólový album.
Co ty na to?
Asi jsem to neřekl dost jasně.
Bla, bla, bla. Pane policajt, já na lavičce spal…
Já hraju rokenrol.
Tvrdej rock.
Zase s tím začínáš? Přestaň už.
Pojď sem, promluvíme si.
- Dej si říct, hochu. - Počkejte.
Zbláznil ses, vole?
Máme šanci nahrát vlastní album.
Nebo chceš s Genivalem dalších deset roků jezdit po plesech,
abys splatil ten dnešní dluh?
- Musím se rozmyslet. - Rozmyslet? Zbláznil ses?
Praštil ses do hlavy? Jsem na mizině.
- A ty taky. - To je chlap. Moje krev.
- Tak co? - Dobře.
Vyhrál jsi, Panzo.
Ale…
Jen pod podmínkou, že z country uděláme
pořádnej rokenrol.
Tak jo.
On vám to řekne.
Takže…
- Rozhodli jsme se. - Jo.
Souhlasím, ale pod jednou podmínkou.
- Panza bude v kapele. - Jo.
- Hraješ na nějakej nástroj? - Na bubny.
Platí.
Mám z toho kluka radost.
- Ani neznáš mý jméno. - Gelson.
- Nelson. - Panza.
A já jsem Hero.
Sandro.
Odteď se jmenuješ Sandro. Teda…
Až ti upravíme vizáž a ostříháme vlasy.
Na vlasy mi nikdo nesáhne.
Nebuď jak malej. Však ti dorostou.
- Tobě taky. - Co?
Co tomu říkáš, metalisto?
- Slušný, ne? - Jo, ujde to.
Díky, kámo. Vážím si toho.
- Jarbasi. - Ano.
Nemusím ti říkat, že všechno, cos slyšel,
je přísně tajný.
- Ano. - Ani muk.
Spolehněte se. Neřeknu ani slovo.
Dobře.
Vítej v novým domově.
Ty jo.
Ježiš.
Hm?
Kýč, co?
To neříkej. Dělej jakoby nic.
Paní Cido! Jak se máte?
Jak se daří?
Je všechno v pořádku?
Vyzvedl jsem ho z maškarního večírku.
Má kostým bezdomovce.
- Tuláka. - Cože?
- Živí mrtví, víte? Je zombík. - Živí mrtví?
Vaše whisky, pane.
Děkuju, ale já nepiju.
Ale kdybyste měla třeba pomerančovej džus…
A můžete mi říkat Hero, jo?
Sandro!
Sandro! Jmenuju se Sandro.
Znáte mě, ne?
Bydlím tu.
- Pracujete tady… - Už deset let.
Vy Sandra snášíte už deset let?
- To snad… Pojďte sem. - Panebože, je opilej.
- Gratuluju! Jste poklad. - Je namol.
- Vážně. - Dá si sprchu.
Založím vám fanklub, Cido.
- Já Cidě fandím. - Promiňte.
Synku, vzpamatuj se.
Chceš to podělat hned na začátku?
Zaprvý, Sandro Sanderlei by whisky nikdy neodmítl.
A už vůbec by paní Cidu neobjal.
Já za to nemůžu. Nepiju.
A teď vyklop pravdu. Co se stalo Sandrovi?
Jel na výlet.
Uprostřed turné, Agnaldo?
Odjel na duchovní cvičení.
Rozchod s Tâniou Foliou ho hrozně zasáhl.
Copak nečteš noviny?
Drby o celebritách mě nezajímají.
Tohle je Tânia Folia.
Musím tě naučit, jak se chovat k fanynkám.
Proč?
Protože tě sežerou zaživa.
A tady je šéf.
Hele.
On je bezdomovec?
Jsem metalista. Mějte trochu úctu.
Spíš metalová vykopávka.
A co ty tetování?
Zamaskujeme je make-upem. Je voděodolný, zahraniční značka.
Jsi pašák, Agnaldo.
Je to malý zázrak.
Těší mě, jsem Jaques.
Jaques Barreto? Z Partenon Records?
Z masa a kostí.
Poslal jsem ti nahrávku svý kapely Molotov.
Poslechl sis ji, kámo?
Pane. Lepší bude „pane“.
Jako Sandro budeš mít úspěch.
Už zbývá jen jedno.
A raz, dva, tři.
Ty jsi můj perníček, křehoučká slaninka,
mý sladký jablíčko…
Dobře.
Vidíme, že zpívat umíš, ale problém je,
že si z té písničky děláš srandu.
Já?
Ani náhodou. To bych nikdy neudělal.
Nejsme pitomci, hochu.
Možná touhle hudbou pohrdáš,
ale nikdo neprodá 50 milionů alb jen tak.
Měl by sis publika začít vážit.
Věřím, že máš talent,
ale potřebuju vědět, že budeš profík.
Jasný? Před koncertem budeš každý den cvičit s kapelou.
Ano, pane.
A co smlouva? Dohoda o mlčenlivosti?
Všechno je zařízené.
Hele…
A co moje album?
Slíbil jsem mu to, Barreto.
Půjde to z tvojí kapsy.
Až po skončení naší tříměsíční smlouvy.
O třech měsících nepadlo ani slovo.
- Děláte si srandu? - Užij si turné.
Synku,
takovej on je.
Ale kdybys ho nezaujal, nekývl by na to.
O svoje album se neboj, já svoje slovo dodržím.
Do takovýho studia jsem se vždycky chtěl podívat.
Ale teď, když jsem tu příležitost měl,
nevím,
jestli jsem si to tak představoval.
To tak bejvá.
Povím ti jeden příběh.
Když jsme s Valem, Genivalem, byli ve tvým věku,
produkovali jsme samý tuctový zpěváky.
Napodobeniny Wanda a Reginy Vaoste.
A pak jsme jednoho dne v místním baru
narazili na vychrtlýho kluka
s roztřeseným hlasem.
Ale tu jeho písničku jsem nemohl dostat z hlavy.
Vnitřní hlas mi říkal:
„Agnaldo, tenhle drahokam si nenech proklouznout mezi prsty.“
Abych to zkrátil, z country se stal hit
a z toho kluka s roztřeseným hlasem,
kterýho tak nenávidíš,
se stal fenomén.
Chci tím říct, že taková příležitost
v životě nepřichází dvakrát.
Chápeš?
To je nádhera.
Tak jo. Připravený nechat se načančat?
To bude dobrý.
Hej, Agnaldo. Abych ty kalhoty oblíkl, spotřeboval jsem všechen lubrikant.
Na turné zazáříš. Jedeme.
Na co má Sandro tolik lubrikantu?
To ti řeknu jindy.
No nekecej.
Co ti to provedli, Panzito?
Koukni na ten ohoz. Úplná country hvězda.
Sekne ti to.
Za tohle zaplatíš.
Tak to bude hodně drahý, Panzolo.
Čemu se směješ?
Ty ses nabarvil?
Jo. Vypadám jak Lucas Luto.
- Lufus. - Lupo.
- Lucus. - Lucas Vocas.
To jo.
Jedeme, máme zpoždění.
Počkej. Fakt se jmenuješ Jarbas?
Ne, jsem Cláudio.
Ale jak mi ze srandy říkali Jarbas,
ujalo se to.
Ale aspoň má Jarbas práci, ne?
Pane Sandro.
Jo.
Pustíme si Lucase Vocase?
- Jedeme. - Pane policajt…
Počkej, kovboji.
Něco sis zapomněl.
Koukni na tu nádheru.
No teda.
S touhle kytarou Sandro složil všechny svoje hity.
Tak hity, jo?
Vypadá dobře.
Jenom potřebuje jméno.
Je to Lurdinha. Pro přátele Lulu.
Lurdinha! To zní tak…
Hezky. Tak se jmenuje moje teta.
- Jo, hezky. - Jasně.
- Teta Lurdes. - Jo, prodává jídlo v Bixize.
Jedeme!
Vzhůru do Nova Esperança!
- Připravte se, Magaivere. - Ano.
- Co se tváříš tak smutně? - Jinak se tvářit neumím.
Zlatíčko, slíbilas mi to.
Víš přece, že se snažím, ne?
Sandro!
Kámo, oni nás přišli přivítat!
Ty jeď s kapelou do hotelu.
Já na ty dva dohlídnu na farmě.
Aha, takže ty si budeš užívat.
Paráda. A já pojedu s lůzou do mizernýho hotelu.
A ne že vychlastáš minibar.
Sandro!
- Vezmeš mi to, kámo? - Ale…
Hele, kovboji, nezapomeň.
Starosta Bento, první dáma Matilde a jejich dcera Lulli.
Musím ti něco říct o Lulli.
Hej, Sandro, příteli.
Pane starosto.
Proč tak formálně?
Pro tebe jsem Bento, žádný starosta.
Díky. Jak se daří?
- Sandro. - Dobrý den.
No teda, to se podívejme.
Pořád jsi sexy, Sandro.
Kroť se.
Pane Bento, zdravím. Jak se máte?
Teď už líp, když jste tady.
Chyběli jste mi.
Podívej, mám pro tebe překvapení.
Jménem města Nova Esperança vás tady vítáme, pane.
To je moc hezký Lulli. Děkuju.
Pořád stejný vtipálek!
Starosto!
Lidi úplně blázní.
- Pojďte. - Rychle.
- Jedeme, starosto. - Nasedat.
- To není vtipný! - Pusť ji dovnitř.
To nebylo vtipný.
A ty jsi kdo?
Tati, zastav, vystupuju.
Nevidíš, že si dělá srandu?
Přestaň říkat nesmysly.
Jenom se snažím prolomit ledy.
Právě se vrátila z Anglie.
Je teď úplně jiná.
Pořád samé: „Hi.“
Úplně k nepoznání.
A co ty tam?
- Já? - No ty, chlapáku.
Tenhle fešák je Sandrův nový bubeník.
- Nelson. - Panza.
- Nelson, nebo Panza? - Říkej mi, jak chceš.
Těší mě. Já jsem Matilde.
No teda, starosta má krásný dcery, co?
Slyšels to, taťko?
Mějte úctu.
Flirtuje se mnou.
Tady je to krásný.
Tolik zeleně. Romantika.
Jako bys tu nikdy nebyl.
To je tím, že už je to dlouho, Matildo.
Ale neblázni.
Sakra.
- V pořádku? - Nebyl tam signál.
Můžete vyložit auto.
Pane starosto, schůzku na radnici vyřídím.
Dobře.
- Potom si promluvíme. - Dobře.
Pojďte dál.
- Vítejte. - Tudy.
Není to takový luxus jako tvůj dům, ale chci, abyste se tu cítili jako doma.
- Díky, Bento. - Děkujeme.
Chovejte se jako doma. Udělejte si pohodlí.
A já se postarám o oběd. Vlastně jsem něco připravila, Sandro.
Sarravulho, které máš tak…
- No Mattildo. - Je to pochoutka.
Matilde udělala sarravulho. To přece miluješ.
Jo, to mám rád. Je moc dobrý.
Já se těšil na ty vaše žebírka a tu výbornou buchtu.
To je vaše specialita.
No, o buchty tady není nouze.
Ale no tak, drahoušku.
Tak to vidíte.
Moji výbornou buchtičku by měl ochutnat každý.
Nemyslíš, Sandro?
Jo.
Taťka ti to potvrdí.
To jo, máš pravdu.
Pokud zbyde i na mě.
To bude dlouhej den.
Co je sarravulho?
Netuším. Asi nějaký jídlo.
Proč je na mě Lulli taková?
Když jste byli mladší, něco jste spolu měli.
Skoro z toho byl vztah.
- Fakt? - Jo, ale nenávidí tě.
Vážně?
- Vážně. - Proč?
- Nazdárek. - Tady ho máme.
Jdeme se najíst?
- Pojďme. - Jdeme na to.
Ještě jednu, Agnaldo?
Už ne. Když vidím, jak to klopí Panza, přešla mě chuť.
Já bych si ještě dal. Pane starosto, můžu?
Určitě si nedáš, Sandro?
- Je jako med. Takového tě neznám. - Určitě je výborná.
Ukažte, dejte mi přivonět.
Voní krásně, ale víte co?
Já… si teď dávám detox.
- Cože? - Detox.
Očistu těla, miláčku.
Nesmysl. Je to jeden panák. V tom žádné toxiny nejsou.
Jsem trochu nafouklý, víte?
Podle mě vypadáš skvěle.
- Děkuju. - K sežrání.
Ale tohle pití je ještě lepší.
- Musíš ochutnat. - Jo.
Trvám na tom.
- Je to dobrota. - Musíš.
Tak co, Bento,
jak jdou přípravy koncertu a videoklipu?
- Vypij to. - Ne, naštvou se.
Co se Lulli vrátila z Londýna, stará se o produkci.
Hezky. Tys byla v Londýně?
Když má koncert a klip na starost Lulli,
určitě to bude mít úspěch.
Zítra přijede na farmu Isabela Falcão.
Isabela Falcão? S tou bych tak rád prc…
Ticho, Panzo, mlč.
Pracoval. Ona je hrozně pracovitá.
- Je její velký fanoušek. - Jsem.
To mi povídej. Já taky.
- Vy taky? - Mám ji hrozně ráda.
Je to nejlepší brazilská modelka, ne?
Nejlepší brazilská modelka přijede na moji farmu. Senzace.
Tvoji farmu?
Pokud vím, můj děda odkázal farmu mámě a ta ji dala mně.
- Ach bože. - Slyšíš to, taťko?
Ale zlatíčko.
Počkej, Panzo, ty piješ i tu Sandrovu?
Piješ jak prokopnutý.
Tobě to nestačí?
Koncert je dneska v devět, po večeři.
A zítra brzo ráno odjíždíme do Pantanalu.
Může být v šest, nebo je to na tebe moc brzo?
Na mě?
Ideální.
Nepiješ, vstáváš brzo,
snad nechodíš i do kostela?
Amen.
To záleží. Půjdu, když půjdeš taky.
To jsou věci.
To se podívejme.
Je ostrá jak břitva.
- To musíš vypít. - Ne.
- Musíš. - No tak.
- Jen se napij! - Do toho.
Šup.
Voní krásně.
Vyrábí se z peki, to ti chutnalo.
Tak jo.
Dobrá, co?
Tak ještě jednu.
To stačí, taťko.
Pokaždé…
když na tebe myslím…
Jezdíš dobře. A ten kůň je krásnej.
- Nemáš nic lepšího na práci? - Sluší ti to na něm.
Nějaká drzá.
Vy dva…
Nechápu, proč se naštvala. Jenom jsem jí pochválil koně.
Víš, že toho hřebce miluje.
Cos čekal? Že ti zase poděkuje?
Jo, toho koně, že?
Dal jsem jí ho. Málem bych zapomněl.
Nesnáší mě, že?
Ach, Sandro.
Mám to těžké.
Víš, že tě mám rád, ale jsem její otec.
Jako chlap to chápu.
Ženský na tebe letí.
Ale tahal ses s jejími kamarádkami.
Ale hodně ses změnil.
Jsi úplně jiný člověk.
Pane Bento, myslíte, že by měla zájem toho jinýho člověka poznat?
Ne, počkej.
Musíme to dát níž. Sandro trochu chraptí.
Zkus to zahrát níž.
Vagabund… Dobrý.
To je lepší, má alergii. Pořád kýchá.
Panzito, kámo. Tak co, bavíš se?
- Jo, všechno super, kámo. - Je tu toho tolik.
- Ochucená voda. - Genivale!
- Už jsi tu? - Čau, chlape.
Už je tu.
- Kde se flákáš? - Promiň, menší trable.
Pane jo.
Tak hezkou holku jsem neviděl široko daleko.
Možná stejnou, ale hezčí ne.
Jsem Genival, jevištní manažer, těší mě.
- To stačí. - Těší mě, Genivale.
Dobrý večer.
Jaquesi, dneska jsem tě tu nečekal.
Tohle bych si nenechal ujít.
V sázce je hodně, že, Sandro?
To teda jo.
- Tak pojďme, deset minut. - Počkejte chvilku.
Nejdřív chci poděkovat vám všem, kteří tu dneska jste,
protože bez vás by žádný turné nebylo.
Takže vám z celýho srdce děkuju.
Nezažila jsem, že by někomu děkoval.
Je teď v zenu, Lulli.
Zapomněl jsem na něco důležitýho.
Dovolte, abych vám představil naši milou a půvabnou producentku.
Prosím o potlesk.
Paní šéfová!
Sláva Lulli! Je to dříč!
Ale nesnažte se ji balit, prosím vás.
Není to vaše liga, jasný?
Ani tvoje.
Fajn,
kdybyste něco potřebovali, stačí říct, jo?
Cokoliv.
- Děkujeme. - Díky, Lulli.
Dneska to rozjedeme
a dáme lidem pořádnej rokenrol!
Počkej, synku.
Teda… Chci říct country.
Ať žije country! Propánaboha!
A všichni se hezky nastrojte.
Neříkals, že ten románek se starostovou dcerou už skončil?
Ale skončil, Barreto.
Lulli Sandra nesnáší.
Jenže on není Sandro.
A má tady práci.
Nechci žádný rozptylování.
Jdu do VIP.
Žádnej strach. Všechno bude v pohodě, Barreto.
Za pět minut začínáme, jo?
Tak co, kovboji?
- Můžeme? - Můžeme.
Zaručuji vám, že pan starosta dohlédne, abychom vašim požadavkům vyhověli.
Omluvte mě. Lulli, drahoušku.
Podívejte, kdo přišel.
- Zlatíčko. - Ahoj, tati.
Vypadá to skvěle.
- Jo? - Moderní, psychedelické.
Gratuluju. Skvělá práce.
Tak co, hochu? Připravený?
- Asi jo. - Hele, klid.
Lidi Sandra milujou. Teda… tebe.
Ale já měl největší publikum na plese.
Tím se netrap.
Teď se od tebe totiž očekává něco jinýho.
Znáš muzikantskou modlitbu?
Naučím tě ji. Dej mi ruku.
Zavři oči. A tohle si v duchu opakuj.
„Pane na nebesích, dej, aby hudba, kterou hrajeme,
uklidnila ty, kteří jsou rozrušení,
vyléčila ty, kteří jsou nemocní, a rozveselila ty, kteří jsou smutní.
Ať září jako hvězdy
a hladí jako samet.
Staniž se.
Amen.“
Amen.
A teď takhle.
Tak běž. Ukaž, co v tobě je.
Dámy a pánové z Nova Esperançy,
prosím o pořádné přivítání
pro nejlepšího zpěváka v téhle zemi,
Sandra Sanderleie!
Sandro!
Co se děje?
- Já nevím. - Pojď, Sandro!
Guino?
Koncentruje se na výkon. Je v pořádku…
Nova Esperanço…
Jsem nervózní.
Jenom vám chci říct…
- Sandro! - Jsi krásnej!
…že tohle je nejlepší koncert v mým životě.
Miluju vás.
Děkuju.
Sandro!
Děkuju panu starostovi Bentu Loretovi,
všem těmhle krásným holkám z Nova Esperançy…
A hlavně
naší nadané producentce Lulli.
Čím je naštvanější, tím je krásnější.
Odcházím. Ahoj, Agnaldo.
Dobrou noc, lidi, mockrát děkuju!
Co děláš?
Ne!
Kristepane.
Teda.
Vypiju jednu, dvě, tři…
A hurá!
Pane Bože! Děkuju.
Ty kráso, to byl koncert, Panzo!
Kámo!
Takový fanoušky jsem si vždycky přál.
Ale to jsou Sandrovi fanoušci.
Jo, ale…
- Hele, fotíme se. - Můžete.
- Vyfotíš se s náma? - Chcete…
Aha, s ním.
- Ahoj. - S dovolením.
- Aha, s ním. - Vyfotíš se se mnou?
- Teď. - Já budu stát tady.
- Tamhle je. - Ne, s tebou.
Ty chceš fotku se mnou?
Fakt? Ty jo.
Pořádně ho obejmi.
Děkuju.
Blahopřeju. Úžasný koncert.
Já ti to říkal, kámo.
Říkal jsem, že to dokážu.
Isabelu nemusím představovat.
- Moc mě těší. - Ty jsi vtipálek.
Aha, my už jsme se…
Několikrát.
Isabelo, ahoj.
Mám hrozně rád tvoje fotky a…
Jo, ale ji to teď nezajímá, Panzo, jasný?
Mám tu vrtulník.
Letíme na nejžhavější afterparty v São Paulu.
Přidáš se k nám, Sandro, ne?
Zítra musím brzo vstávat.
Já už půjdu.
Potřebuju něco probrat s Lulli ohledně toho videoklipu.
Tak se spolu aspoň vyfotíme.
- Tak jo. Vyfoť je. - Můžeš.
- Jdeme na to. Zblízka. - Bezva.
Jsi ještě víc sexy.
- Vyfoť je spolu. - Myslíš?
Mnohem víc sexy.
To je ono. Blíž k sobě.
Pojď sem.
Líbají se.
Vem to zblízka.
Vyfotíme se spolu?
Nenech takovou krásku jet samotnou.
To nesmíš.
Promiňte. Moc mě to mrzí, ale fakt už musím jít.
Ne, máme smlouvu.
Promiň, Jaquesi.
Co říkáš, strejdo?
- Pane starosto. - To byl tvůj nejlepší koncert.
Děkuju.
Musím ti říct, Sandro, že to byl báječnej koncert.
- Neviděli jste Lulli? - Lulli?
Už odjela. Byla unavená.
Ano, Magaiver ji odvezl domů.
Potřebuju s ní mluvit, než půjdu spát.
A zítra jedeme na ten výlet…
Pro lásku boží, přijmi starostovo pozvání na večeři.
Ano, zůstaň.
Myslím, že už bych měl radši jít.
Omluvte mě, pane starosto. Matildo, omluvte mě.
Mám důležitou otázku.
Pardon, že vás ruším.
Platí pozvání na večeři pro mě i celou kapelu a tým?
- Pro všechny? - Kolik lidí?
Málo. Deset nebo patnáct.
Volí tady?
Nejsem si jistý. Pojďte, jdeme se najíst k starostovi!
Můžu?
- Co? - Můžu?
Jasně.
Díky.
Nemáš mě moc v lásce, co?
Co to hraješ?
„Děkuju, já nepiju.“
„Jsem na všechny milej.“
A to na konci koncertu…
Směšný.
Počkej. Lulli.
Podívej se na mě, prosím.
Vím, že to San…
Vím, že jsem to zvoral.
Jen ti chci říct, že jsem se změnil.
Vyspal ses s mojí nej kámoškou.
Tomu říkáš zvoral?
No, já…
Byla jsem celýmu městu pro smích.
Ani jsem nemohla vyjít ven.
Ale pak jsem pochopila,
jakej typ holek se ti líbí.
Folia, že? Tânia Folia.
Já rozhodně nejsem tvůj typ.
A ty můj taky ne.
Sakra…
Už jde.
- Tak co, kovboji? - Dík za varování, Agnaldo.
Chtěl jsem ti to říct, ale nebyla příležitost.
Teď už to víš.
Tak co? Těšíš se do Pantanalu?
Co je to za otázku, Panzo?
Kašli na něj, Panzo.
Takovej je, když nedostane, co chce.
Sedej, jedeme. Dneska řídím já.
Jedeme, starosta už je v Pantanalu.
Tak se drž, kovboji!
Hele, kde mám pás?
- Už tam budeme. - Je mi nějak…
Už jsou tu.
Ahoj!
- Můžeme? - Jo.
Dovolíš?
Sandro!
Podívej, jak se změnil.
Pojďte mě všichni obejmout!
Ta nevěra ho hrozně zasáhla.
Vypadá, že je hodnější.
Stačilo, aby ho někdo podvedl.
Pojďme.
Nech toho.
…a na začátku klipu sjedeme dolů.
Na konci použijeme dron a poletíme pozpátku.
- Bude to super. - Jak je, hvězdo?
- Čus. - Čau, Peixe? Jak to jde?
- Nazdar, Peixe. - Čau, Agnaldo.
Jak to vypadá s klipem?
- Nemáme modelku. - Jak to?
Isabela Falcão byla na párty v São Paulu…
- Bože. - Zmeškala let.
To nemyslíte vážně.
Letiště Campo Grande zavřeli kvůli bouřce. Nic nelítá.
Měli bychom začít natáčet co nejdřív,
než ta bouřka přijde.
- Tak pohyb. - Ale bez modelky?
Dobře, pánové.
Nemusíte mi říkat dvakrát.
Jestli chcete, můžu za ni zaskočit.
Hledáme někoho trochu jiného…
- Agnaldo. - Cože?
…s Michelem Teló.
To je vtipný. A teď máme Michela Teló v kapele.
Safra.
Za pokus to stojí.
- Hrát v jeho klipu? Nikdy. - Počkej.
Dobrej videoklip potřebuje krásnou ženskou,
která umí jezdit na koni a má kouzlo,
které přece víš, že máš.
Mnohem větší než Isabela.
Zlatíčko, natoč ten klip.
Prospěje to zdejšímu turismu.
Copak se bojíš, Lulli?
Bojím? Čeho?
Tak co můžeš ztratit? Riskni to.
- Mám to risknout? - Jo.
Říká ten, co posledních 20 let zpívá pořád ty stejný písničky?
To je fakt.
Tak se vsadíme.
Vsadíme?
Vyber si jakoukoliv písničku.
Když ji zahraju dobře, natočíš se mnou videoklip.
Jakoukoliv?
Jakoukoliv.
A když prohraješ?
Dáš to na net a budu všem pro srandu.
Sandro, to není dobrej nápad.
Neboj.
Co třeba tuhle?
BORN TO BE WILD
A sakra.
Panzo, pojď sem. Znáš tuhle kapelu?
Ukaž.
- Steppe… - Tu vůbec neznám.
Steppedwolf.
To bude sranda.
Agnaldo? Podej mi Lurdinhu, prosím tě.
Najdeš mi text?
Jasně.
- Tak… - Prosím.
Počkej. Připrav se.
Natočím to. A akce.
Jo!
To zní dobře, co, taťko?
- To je nářez, co? - To jo.
To je vono.
Rozjeď to, Bento!
Jo, tancujte!
Budeš točit videoklip!
Budeš, budeš!
To, že hraju country, neznamená, že nezvládnu rokenrol.
Běž se nalíčit na ten videoklip.
- Super, kámo! - To byla pecka!
- Hezky. - Ten umí.
Panzo, přines mi vodu.
- Fajn. - Senzace.
Do rockový hvězdy ti chybí jenom tetování.
- To jo. - A dlouhý vlasy, že?
Zahraj to znova.
Uvidíme, jestli znáte tuhle.
Musí být ty kalhoty tak těsný?
Musí. Těsný kalhoty prodávaj lístky.
Věř mi. Zjistím, jestli mi to Lulli schválí.
Běž.
Podej mi klobouk.
Tady máte, pane Sandro.
Ukaž mi metalistu.
Počkej, ty si ze mě děláš srandu, Panzo?
Proč?
Nechápu, co ti je.
Víš, že to je můj sen.
Jdeme točit můj vlastní klip.
- Měl bys mít radost. - Počkej, tvůj klip?
Kámo, až ty natočíš vlastní videoklip,
tak budu skákat radostí.
Ale tohle je klip Sandra Sanderleie.
Tohle je práce.
Zapomněl jsi snad?
Ne, nezapomněl jsem, Panzo.
Pořád mi to totiž připomínáš.
Víš, o co jde? Žárlíš.
To myslíš vážně? Já žárlím?
Nikdo na světě tě nepodporuje tak jako já.
Vždycky jsem na tvý straně.
Kdo se tě zastal v každý bitce se staršíma děckama?
Kdo tě objal, když jsi nikoho jinýho neměl?
Kdo, kámo?
Ty.
A teď jsem tu.
Zase.
Dal jsem výpověď,
požádal o pomoc strejdu, kterej mě nezná.
Ostříhal jsem si vlasy.
Kvůli tobě!
Já vím.
A ty mi říkáš, ať ti přinesu vodu a podám klobouk.
Co to je, ty vole?
Co? Proč to děláš?
- Ty to nechápeš. - Já to nechápu?
Děláš, jako bych pro tebe pracoval. Já pro tebe nepracuju.
Jsem tvůj nejlepší kámoš.
Jsem tvůj brácha.
Podívej se do zrcadla.
Kde je Hero?
Kde je můj brácha?
Ozvi se, až ho najdeš.
Kreténe.
Agnaldo, řekla jsem ne.
- Ani náhodou. - Lulli, poslouchej mě.
Sexy oblečení prodává. Že jo?
Jaký sexy oblečení, Agnaldo?
Směšněji už vypadat nemůžu.
Natočíme to tamhle.
- Počkej. - Pojď se mnou. Tady.
Sluší ti to, Lulli.
Tady.
Vypadáš…
- Směšně, já vím. - Krásně.
Překrásně.
Za to zaplatíš.
Vrr.
Padej.
Tak jo, ticho na place. Akce!
Lulli, dopředu.
Chyť ji na boku.
Z druhé strany.
Ještě ji netočím zblízka.
Zaberu to světlo.
To je ono. A oční kontakt. Skvělá chemie.
Super.
Podívej se mu do očí.
Stop! Alê!
- Upravit make-up. Přiveďte koně. - Dobře.
Sandro, pojď sem.
Zkusíme úplně všechno, zkusíme…
Máme si dát polibek?
Polibek by byl perfektní.
To je bezva nápad, ale nevím, Lulli je trochu…
Zkusíme ten polibek.
Polibek? Já na něm netrvám.
Ale je to romantickej klip. Hodí se to.
Lidi, reflektor. Když bude pršet, bude to vidět.
Sandro, pojď na koně, než začne pršet.
- Na koně? - Honem.
Bezva, nasedni. Pusťte zvuk!
Jeď tamhle.
Panebože!
Spadlo mi to, počkej, koníčku…
- Stop! - Doprava.
Sandro, musíš se ho naučit řídit.
Chceš vědět, co je to dokonalost?
Sandro, tys zapomněl vlastní text?
Mám tolik hitů, že je zapomínám.
- Jedeme, kamera! - Ticho, prosím.
Chceš vědět, co je to dokonalost?
Dokonalost jsi ty sama.
Stop!
Sandro, znova od začátku, ale teď se na ni nedívej.
Ještě jednou, lidi. Pusťte playback.
Ty praštěný nány mi připadaj směšný.
Stojí před zrcadlem a ptaj se, jestli jsou štíhlý, nebo tlustý.
Ach, ty ženský.
Tobě sluší růžová i šedá, jsi moje kráska.
V šatech, pyžamu i žabkách pořád budeš moje láska.
A když se mě zeptáš,
kolikátka jsi
od nuly do deseti…
Stovka.
Jela jsem do Londýna a neuměla ani slovo anglicky.
Já umím jenom „hi“ a „thank you“.
- Hi. - Thank you.
Fabi, uvolni nám plac, prosím.
- Díky, Fabi. - Blíží se déšť.
Teď to musíme natočit. Další možnost nebude.
Sandro, tohle je ta scéna, co jsme probírali, jo?
Tak jdeme na to.
- Kamera. - Jede.
- Zvuk. - Jede.
Akce!
To je ono, intimně.
Dívat se do očí.
To je ono, Lulli. Chci vidět chemii.
Teď by to chtělo polibek.
Jaques mě zabije.
To je záběr jak z kina. Hele.
Prší.
Stop. Schovejte kameru.
Dobrý, Sandro?
Sandro, kámo,
to tvoje rockový video má na internetu úspěch.
Ještěže jsme to natočili.
To bylo štěstí.
Svatý Petře, pomoz mi.
Za tři dny musím do Jaguariúny
a on tam musí být ještě dřív kvůli interview.
No Jéžiš, můžete to zrušit.
Zrušit… Je vyprodáno.
I když se počasí zlepší, ranvej je zaplavená.
Neodletíte.
A zřítil se most. Neprojede tam ani čtyřkolka.
Co kdybychom jeli na koni?
Musíš znát cestu do města, jinak tě sežerou aligátoři.
Leda by se mnou jel někdo, kdo tu cestu zná.
Ty jsi dneska nemožnej.
„Natoč se mnou klip.“ „Pojeď se mnou na koni.“
Ale proč ne.
Pro pořádnou Wi-Fi udělám cokoliv.
Musím pracovat.
Nachystej se.
Počkáme, až přestane pršet, a pojedeme.
Panečku.
Sbohem, tati.
Bůh ti žehnej, zlatíčko.
V noci opatrně.
Pane Bento, paní Matildo, omlouvám se za komplikace.
- Děkuju za všechno. - Nemáš zač.
Není zač, rádo se stalo. Kdykoliv zase přijeď.
Jsi vždycky vítán.
Jedeš s náma?
Ne.
Neboj.
Jakmile to půjde, vezmu Panzu a přiletíme.
Čau, květinko.
Čau.
- Pa. - Pa.
Krásnější místo na světě nenajdeš.
Co je? Co to bylo?
Nejsou tu aligátoři, že ne?
Jsou. Spousty.
A nejradši mají kovbojský maso.
V čem ses tam nepohodl s Nelsonem?
Naštval jsem ho.
Neštve ho ta přezdívka?
- Proč? - Panza. Pupkáč.
To není kvůli jeho břichu.
A proč?
Vzniklo to v šestý třídě, když jsme četli Dona Quijota.
Nejvíc se mi tam líbil Sancho Panza.
I když věděl, že je Don Quijote mimo,
stál mu po boku.
A Nelson je taky tak věrnej.
A ty jsi mu věrnej?
Pojeď. Musíme dojet na místo, kde přenocujeme.
Hou.
Miluju to tady.
Hele, otočíš se?
Jasně.
Ty budeš spát v tom, v čem jsi jel?
No, nic jinýho nemám.
Ty se stydíš sundat si přede mnou košili?
Nějaký oblečení mám, ale převlíknu se až zítra.
Měli jsme si vzít svačinu.
Umírám hlady.
Děkuju.
Proč Lulli?
Proč se ptáš? Předtím ses nikdy nezeptal.
Děláš si ze mě srandu, že jo?
Ne, přísahám.
Znáš herečku Lucinhu Lins?
Moje máma ji zbožňovala.
Po mým narození táta říkal, že se jí podobám.
Taky blondýna.
Tak mě pojmenovali Lulli.
Chybí ti?
Lucinha, nebo máma?
Byla jsem ještě malá, když umřela.
Chybí.
Chybí mi ten čas, co jsme spolu nemohly strávit.
Moje máma byla učitelka klavíru.
Jednou měla hluchýho žáka.
Zeptal jsem se jí:
„Jak učíš hudbu někoho, kdo nic neslyší?“
Vzala mě za ruku
a položila si ji na hruď.
Zeptala se: „Co cítíš?“
A já: „Tvoje srdce.“
A ona: „Tak takhle.“
Víš, jak se řekne „miluju tě“ ve znakový řeči?
To bylo poslední, co mi řekla,
než…
Půjdeme spát? Slibuju, že nekoušu.
Kdo by to řekl,
že Lucinha Lins
se mnou bude flirtovat uprostřed noci v Pantanalu.
Ty jsi šašek.
Dobrý ráno.
Dobrý.
Tak.
Žádná nevěra.
Tânio.
- Tânia? - Tânio.
- Já jsem Renata. - Tânio.
Ale můžeš mi říkat Tânio.
Paráda. Koukej sem. Koukej na Tâniu.
Podívej, jak jsme krásní.
Roso, jsou to jen dvě videa.
Na prvním Sandro hraje rock, na druhém líbá Isabelu Falcão.
Chci to dneska v tisku, Roso. Přesně tak. Honem.
Ano, Roso.
Z nemocnice?
Co?
Není někde míň aligátorů?
V Pantanalu? To těžko.
Proč na nás tak zírají?
Asi tví fanoušci.
Hele, chtěla jsem se zeptat…
Co to máš za jizvu?
Jo, no…
Rvačka ve škole.
To si nepamatuju.
Proč jste se porvali?
Šikanovali mě.
Stejnou jizvu má Harrison Ford.
Harrison Ford.
Přijde mi to sexy.
Připadám ti sexy?
Teda ne že bych měl strach.
- Jasně. - Nemám strach.
- Jenom už mě nebaví sedět. - Nebaví tě sedět?
Čau, hoši. Bylo to super.
- Dobrý den. - Dobrej.
- Pardon, jak se jmenujete? - Inácio.
Pane Inácio, mohli bychom tu přenocovat?
- Nebudeme na obtíž. - Jasně, jste vítáni.
Chovejte se jako doma, najděte si místo.
- Dobře. - Díky.
Za málo.
Vyndej tu nohu.
Tenhle výlet mě přiměl přemýšlet.
Tady to všechno dává smysl.
Jezdit na koni.
O tom je přece country, ne?
Ale…
Hodně ses změnil.
Večeře je hotová!
Pojď.
Kdo přijde poslední, je šnek!
Ne!
Hele, mladej, nejsi ty Sandro?
Je to on.
- Jsem jeho bratranec. - Aha.
Jak se jmenuješ, Sandrův bratranče?
- Hero. - Co? Máš japonský jméno?
To je zkratka pro Heródota. Řecký jméno.
Tak Hero, jo?
Máš nějakej hit? Něco novýho, co bys nám zahrál na kytaru?
Jo, zahraj něco.
Nevím, jestli je to hit, ale…
Začal jsem psát písničku. Je to nějak takhle.
Kdykoli na tebe pomyslím,
vzpomenu si, jak to začalo.
V tu chvíli v srdci cítím,
že chci všechno, co se nestalo.
No, tak nějak. Je to jenom začátek, musím to dopsat.
Je to krásný.
Ty nemůžeš bejt Sandro.
Ten by zahrál kulový.
Máte pravdu. A musím říct,
že neví, co je to krása.
Dáme další písničku?
Tak jo. Třeba tuhle.
Koukej a uč se.
Hele.
Dobrou noc.
- Dobrou. - Děkujeme za pohoštění.
Zatím, chlapi.
Dobrou. Bacha na jaguáry, mladej.
Drž se, kovbojko, tenhle bejk je divokej.
Drž se, je fakt divokej.
Když jsi řekl to jméno, málem jsem vyprskla smíchy.
Heródoto. Divný jméno, co?
Ochladilo se.
Na, vezmi si moji.
- A co ty? - Dobrý, mně bývá teplo.
Děkuju.
Cos dělala v Londýně, když jsi tak zimomřivá?
No, všude se tam topí, víš?
Doma, v restauracích, v hotelech…
Líbilo se ti tam?
Moc.
Ale uvědomila jsem si tam, že jsem venkovská holka.
Pak jsem přijela strávit volno s tátou a už jsem se nechtěla vrátit.
Díkybohu.
Kam se poděl Sandro?
Nevím.
To fakt nevím.
Tak co kdybys
ho tam nechal?
- Ať je kdekoliv. - Dobře.
A co kluci?
Měla jsi tam nějakýho?
No, jednoho dýdžeje z Francie,
architekta z Belgie, spisovatele z Portugalska
a taky fotografa z Ukrajiny.
Tak to nemám šanci, co? Samý slavný lidi.
Kdyby mi šlo o slávu, byl bys dokonalej kandidát.
No, třeba jsem.
To snad ne.
Co?
Nemůžu se znova zamilovat do Sandra.
Zamilováváš se?
Ne, jasně že ne.
Co je?
Stalo se něco?
Nevím, jak ti to vysvětlit.
Ta nevěra,
všechno, cos mi řekla,
všechny ty lži,
to jsem nebyl já.
Jasně.
Kdybych mohl, řekl bych ti to, Lulli.
- Lulli, poslouchej mě. - Dej mi pokoj.
- Dobré ráno, slečno Lulli. - Dobré ráno.
Jaká byla cesta?
Dobrá.
Magaivere, odvezte ho na letiště, pojedu sama.
Otec říkal, ať vás odvezu oba.
A kovboji odvezou koně.
Nikam nejedu.
VIDĚLAS TO?
TÂNIA JE MINULOST SANDRO RANDÍ S ISABELOU FALCÃO
V pořádku, slečno Lulli?
- Dobré ráno. - Ne.
O tohle šlo?
Já blbec jim naletěl. Lulli, ona si ten polibek vynutila.
Jasně.
Lulli. Podívej se na mě.
Podívej se na mě. To bych ti nikdy neudělal.
Už tě nechci vidět.
Lulli.
Už na mě nemluv. Nikdy.
Pane Sandro, nechci se do toho plést,
ale slečnu Lulli znám od dětství.
Nikdy jsem neviděl tak odvážnou holku.
Nikdy před ničím neutekla, ani když jí onemocněla matka.
Bůh jí žehnej.
Lulli odjela do Evropy jen proto,
že se styděla.
Při vší úctě,
pokud ji nemáte rád,
netahejte ji za nos.
Já ji mám rád.
Hodně.
Osladíme si cestu.
Pan starosta říkal, že voda opadla a Agnaldo mohl odletět.
Co? Počkej. Hotovo? Je všechno připravené?
- Opravím to. Zvládneme to. - Tak rychle.
Všechno je připravené, Jaquesi.
Jo.
Hero tu bude každou chvíli.
Cože? On se probral?
Probral se!
Co to japonský jídlo?
- Měl jsem na něj chuť. - Syrová ryba?
Má to rád.
- Čaute. - Tady ho máme. Jak to šlo?
Bylo to náročný. Jsem celej mimo.
Dobře, ale soustřeď se na koncert.
Je tu přes 70 tisíc lidí. Bude to úžasný.
Synku, musím ti něco říct.
Dobře, ale nejdřív si něco vyřeším.
Neviděli jste Panzu?
- Uvidíme se potom. - Dobře.
Měls pravdu.
- V čem? - Ve všem.
Podíval jsem se do zrcadla.
- A nelíbilo se mi to. - Vypadalo to, že se bavíš.
Máš všechno, cos vždycky chtěl, jsi slavnej.
- Ne? - Víš, že to nedělám pro slávu.
Jenom jsem chtěl, já nevím,
aby lidi moji práci uznávali a obdivovali.
Já tě vždycky obdivoval.
Bez ohledu na tvůj talent.
Vždycky jsem tě obdivoval jako člověka.
Jenom tě neobdivuju,
když jseš nafoukanej blbec.
Taky tě obdivuju, Panzito.
Promiň, že jsem byl blbec.
Velkej blbec.
A z celýho srdce ti děkuju,
žes mi otevřel oči.
Od toho kámoši jsou, ne?
- Mám tě rád. - Já tebe taky.
A co Lulli?
Jaques mě napálil.
Isabela Falcão, kámo…
Ta má…
na tyhle věci fakt talent.
Všechno tím podělali.
Mám kvůli tomu problém.
Když jsme u problémů…
Takže on byl v kómatu a nevěděl, že se za něj vydávám?
Všechno se Sandrem je minulost.
Jde o to, že ty jsi větší a lepší hvězda než on.
Počkej, Jaquesi. Lepší než Sandro?
No a ne? Umí líp zpívat, není alkoholik,
a hlavně by mohl dostat brazilskou hudbu na vyšší úroveň.
Z toho videa je virál.
Zkombinoval jsi country a rock.
Díky tobě může v Brazílii vzniknout úplně nový hudební žánr.
A co Sandro?
Tahle smlouva je lepší, než jakou dostal Michael Jackson.
Dvanáct alb za osm let.
To ti nedovolím!
Řeknu to tisku a nahlásím tě na policii.
To bych na tvém místě nedělal, Agnaldo.
Taky jsi v tom namočenej.
Jsi jenom obyčejná krysa.
Určitě nechceš strávit zbytek života ve vězení,
že ne?
Hero, synku,
nenech si od toho chlapa zničit život.
Mysli na Lulli.
Odteď budeš mít spoustu ženských.
Nabízím ti úspěch, po kterém jsi vždycky toužil.
A co Sandro?
Sandro dostane spoustu peněz,
udělá si další plastiky, které miluje, změní si tvář, jméno i zemi.
Máte pero?
Nedělej to, hochu.
Agnaldo, neříkal jsi,
že taková příležitost nepřichází dvakrát?
A co Lulli?
Lulli mě nemá ráda.
To nemůžeš vědět.
Agnaldo, běž už, prosím.
Můžeš jít, vím, co dělám.
Velký Hérodotos…
Otec historie.
Ale tahle historie bohužel není jeho.
Pánové.
Vidím tě.
Co to sakra je? Ten chlap je ďábel.
Kámo, co to bylo za papír? Tys tomu chlapovi něco podepsal?
Jo. Sandro Sanderlei pokračuje v práci.
Jak to myslíš? Co jsme si řekli?
Co blbneš, kámo?
Zase jsi mě zklamal…
Snad nebudeš brečet?
Podepsal jsem to. Ale jako Sandro.
A ty nejsi Sandro.
Přesně tak.
Ta smlouva je k ničemu. Maximálně Sandrovi zajistí super kontrakt.
No teda.
Můj vlastní synovec by neměl blbýho kámoše.
Já věděl, že mě znova nezklameš.
Jasně. Už jsi málem brečel.
Ale co to album, co ti slíbil?
S tímhle sráčem už nechci nic mít.
Neboj, mám svoje kontakty.
Ale co uděláme se Sandrem?
Mám nápad.
Ale potřebuju vaši pomoc.
Haló? Pane Bento? Jak se vede?
- Dělejte. - Čau, lidi.
Ty jo, to jsou krasavice.
Rychle, dej mu pyžamo.
- Jdeme do cirkusu? - Do cirkusu?
Jo, do cirkusu.
Tohle je akrobat na hrazdě a tenhle polyká meče.
A ty jseš vrchní klaun.
- Tak honem. - Dělej.
Zdravím, jak se máte?
Můžu nějak pomoct?
Máme problém s kávovarem.
- Kávovar… - Ale to nic.
Já kafe nepiju. Děláte tu liposukci?
- Jako vám? - Jo.
- To nepotřebujete. - Ale chci.
Paní, vy mi nerozumíte.
Mám tuk na místech, kde byste to neřekla.
Ale možná by se hodil kosmetický zákrok.
Tady? Kosmetický zákrok? Vážně?
- Vteřinku. - Paní, pro lásku boží.
Mám zástavu srdce.
- Pořád bije, nebojte. - Jestli bije, tak pro vás.
Bije pro vás.
Prosím vás.
Někdy si říkám, jestli nejsem mrtvý.
- Nejste mrtvý. - Tak proč vidím anděla?
Není jí dobře. Promluv si s ní.
Já na tyhle věci nejsem.
Tyhle holčičí řeči…
Zkus to ty.
Víš, že mě neposlechne.
A navíc teď potřebuje svého tátu.
Tak běž, miláčku.
Ahoj, zlatíčko.
Víš, že když tvou mámu něco trápilo,
dělala úplně to stejné?
Ležela a koukala na nebe.
Říkával jsem jí, že na nebi odpovědi nenajde.
Odpovědi jsou tady.
Když jsem byl chudý kovboj, co jezdil rodeo,
tvůj dědeček nás chtěl rozdělit.
- Jak to, že vám to vydrželo? - Máma se mu postavila.
A zbytek je historie.
Každý den se jí víc a víc podobáš.
V čem přesně?
Ve všem.
Byli jsme manželé…
dokud nás Bůh…
Drahoušku, poslouchej své srdce.
Ať se rozhodneš jakkoliv,
máš mé požehnání.
Nechci, aby ses trápila.
Mám tě tak ráda, tati.
Já tebe taky, broučku.
- Jenom abych tě uklidnil… - No?
Tenhle festival je z největších v Brazílii.
- Budou ho živě vysílat v televizi. - Živě?
Jo, i na streamovacích platformách, který mají miliony diváků.
Miliony?
Jo, ale vy budete hrát jen před 70 tisíci lidmi.
- Sedmdesáti tisíci? - Neboj.
Říkám to, abys byl v klidu.
Na někoho, kdo začínal hrát v metalových kapelách a na plesech
jsi ušel kus cesty, co, Nelsone?
Gratuluju.
Jak jsi mi řekl?
Nelson. Nejmenuješ se tak?
Syn od Sônii, můj synovec Nelson.
No vidíš to, strýčku… Juvenale.
Ty máš ale drzost.
Bezva, všechno je připravené.
- Fajn. - Jarbas ho přiveze.
Teď už jen dodržet plán.
Já s Panzou půjdeme první a uvidíme se na pódiu.
Všechno klapne. Jenom dělej, co máš.
Je tady závod kolem tří sudů.
To je opravdová senzace!
Finále závodu kolem tří sudů
si prostě nemůžete nechat ujít.
Tak velký publikum jsem teda nečekal.
To mi povídej.
Jsem fakt rád, že jsi tu se mnou, Panzo.
- Jseš borec. - Ale.
Za okamžik vystoupí jedna z největších…
Co když to nevyjde?
Už to vyšlo.
Dneska hraj na svoje bicí.
Zapomněls, jak dopadly na tom plese?
A co kdybys hrál na svý nový bicí?
Hele, kámo, není to nádhera?
To si nemůžeš dovolit.
Ne.
Ale Sandro Sanderlei jo.
- Agnaldo! Drahoušku… - Tavinho Chantecler.
Děkuju za fantastickou příležitost na exkluzivní reportáž z koncertu.
Ty víš, jak se chovat k novinářům.
To si piš, můj milý Chantinho.
Co to děláš?
Požádal jsem produkční tým, aby dali vaši kameru na velkou obrazovku.
Proč? Abyste mohli živě vysílat
rozhovor se Sandrem Sanderleiem pro celou Brazílii.
Tamhle je Chantecler.
Pojď.
Jaquesi, ahoj. Jak se máš, příteli?
Znáš Tavinha Chanteclera, že jo?
Největší drbnu v Brazílii.
Jistěže ho znám. Jak se vede?
Ne, Tony. Nekoupil jsem ti závěs z Wandova turné Obscene.
Nesehnal jsem ho, koupím ho.
Prosím tě, Tony.
Mám vážnej problém, ten chlap je nepoužitelnej.
Jak se jmenuje ten…
Co je v tom drinku, co piješ? Lomco…
Tânio?
S tebou nemluvím.
- Tânio! - Děláš ze sebe blázna!
Lomcovák, to je ono!
Co do něj patří? Dobře, co dál?
Tolik?
Kristepane, to ho může zabít. Už nevstane.
- Kámo, kde je Sandro? - Přivezou ho.
A Lulli?
A nyní na rodeo festivalu vystoupí…
Budeš boží! Všechno klapne.
…nejlepší zpěvák v této zemi,
výjimečný, bezkonkurenční a ohromující
Sandro Sanderlei!
Dobrý večer, lidi.
Chci poslat velkou pusu
největší televizní drbně, našemu milovanýmu Chanteclerovi.
Jsi tu, kámo?
Mám spoustu otázek a věřím,
že publikum taky touží po odpovědích.
Ale to nejlepší na konec.
Díky, žes přišel, Chanchane.
Ani nevíte, jak je skvělý tady stát a vidět…
takovou spoustu lidí.
Dneska večer…
začnu novou písničkou.
Miluju tě!
Tu písničku jsem napsal pro jednu…
výjimečnou osobu…
do který jsem…
zamilovanej až po uši.
Ta je pro tebe, Lulli.
Kdykoli na tebe pomyslím,
vzpomenu si, jak to začalo.
V tu chvíli v srdci cítím,
že chci všechno, co se nestalo.
Mám pocit,
jako bych žil život, co mi nepatří,
ale nesměl o tom nikomu říct.
Hochu, uvědomuješ si, čeho se chce dobrovolně vzdát?
Neboj, chápu to.
Nemůžu si pomoct, je to marný,
toužím po romanci, tak dej mi ještě šanci.
Z románku se stala telenovela,
filmová láska,
aféra a dilema.
Miluju vás, jste skvělí.
Nemůžu si pomoct, je to marný…
Teď vy!
…toužím po romanci, tak dej mi ještě šanci.
Z románku se stala telenovela,
filmová láska,
aféra a dilema.
Nádhera. Děkuju, miluju vás.
Děkuju.
Lidi…
Sandro!
Chci vám říct něco, o čem se mi nemluví snadno.
Vem si mě, Sandro!
Je to…
Podívej se na mě, Sandro, prosím!
…něco dost důvěrnýho.
Co kdybych vám řekl…
že Sandro Sanderlei onemocněl?
Co? Vždyť tu s náma mluvíš.
Vlastně… Sandro málem umřel.
Ale díky Bohu
se k naší radosti
uzdravil.
Rád bych na pódium pozval
nejlepšího country zpěváka v Brazílii.
Nejen v Brazílii,
ale na světě.
Přichází
Sandro Sanderlei!
Zažaluju vás!
Koho zažalujete?
Sandro!
Ty jo. Fakt jseš můj dvojník.
To je sranda.
Tumáš. Pódium je tvoje.
Na.
Vím, že ti v srdci bije country.
Teď už trochu přeháníš, kámo.
Ale dík.
Přinesla mi štěstí.
Dík, žes mě odtamtud dostal.
Nemáš za co. Nebýt tebe, nepotkal bych Lulli.
To je fakt.
Prosím o obrovskej potlesk
pro tohohle skvělýho muzikanta
a rockera Heródota Batistu.
- Hera. - Hera.
Kdo to je? Co se děje? Co s tím máte…
Za ním!
- Zaveď mě za ním. - Pojď.
Všechno je to tvoje vina.
- Ty blbá krávo. - Hej, cos to řekl?
Takhle s ní nemluv!
Bacha, krávy umí kopat.
To je ono, zlato. Nandej jim to! Hezky.
- Jak se jmenujete? - Já?
Jsem Maria José Ramalho Loreto.
Ale můžete mi říkat Matildo.
- Dozpíváš se mnou koncert? - Spěchám za holkou.
Tak upaluj.
- Zatím. - Běž.
Čau, lidi! Jsem zpátky!
Zboříme to tady! Chyběli jste mi.
Kámo, to byla pecka!
Běž za svojí holkou. Tudy, běž!
S dovolením, prosím vás.
Pardon.
Takže se fakt jmenuješ Heródoto.
Takže… Hero je rocker.
To si piš, bejby.
Rocker, co píše country písničky?
Měl jsem totiž svoji múzu.
Blondýnku
s krásným úsměvem.
Neodolal jsem.
Zamiloval jsem si ten tvůj country život.
Bylo hrozně odvážný,
nebo hrozně bláznivý to všem říct.
Kdybych s nima strávil ještě pár dní, všichni by zpívali AC/DC v country verzi.
Já věděla, že se ten blbec nemohl tak moc změnit.
A co Isabela Falcão?
Další Jaquesův trik.
Ten chlap je takovej…
Je brzo na to říct, že tě miluju?
To je název country písničky?
Já tebe taky.
Taky tě miluju.
- Jdeme. - Kam?
Na venkov.
Jedeme!
KONEC
Improvizovali jsme a já myslel, že je to ve scénáři.
A pak Lucas povídá:
„Necháme se tetovat?“
A já: „Jasně.“ Jen ze srandy.
A kde je?
Nechává se tetovat, kámo.
Co si dáš vytetovat?
Rodeio Rock.
Jo!
A co ty?
Já si dám jedině hennu, opravdový ne.
Už tě volá.
Lucas…
Hele, můžeme odsud zmizet zadem.
Řekni Lucasovi, že jsem šel…
Něco si vymysli.
Kámo, mám to vytetovaný.
Pecka.
…zástavu srdce.
Pořád bije, nebojte.
Jestli bije, tak pro vás.
- Vážně. - Prosím vás.
Jo, běžte, já ji zabavím.
- Co? - Improvizuj.
- Vypadlo mi to. - Fakt?
Láska je bílá, duši mám černou, a tak vás prosím, buďte mou ženou.
Ale jděte.
Panebože.
Rozchod s Tâniou Foli… Fo… Fo…
Stop!
- Stop, podělal to. - Stop!
- Ne, vy… - Nechodila jste na základce do 5.B?
Ne, do 5.C. Hrála jsem v kapele.
Pamatujete? Álvaro Guião: „Bylo dobrý být zloděj.“
- To jo. - Jsem zloděj, co vám ukradl srdce.
- Prosím vás. - Tak jo, dobrý, stop.
- Jseš klaun. - Klauny mám rád.
Jsem vrchní klaun.
Nezapomeň, starosta Bento,
první dáma Matilde a jejich dcera Lulli, jasný?
A co zbytek, Charlesi?
Asi jsem něco zapomněl říct, no.
Hurá.
Nevidím, asi nejsi v záběru.
- Neřekla bych. - Dobře.
Ty jo, hele, jsem tam jenom já.
- Tak stop. - Dál.