-God morgon. -Chumpi.
-Vad är det? -Försiktigt.
-Respekt. Tack, Carlitos. -Varsågod, sir.
God morgon, Carlitos.
Gillade du spellistan, eller var den för deppig?
Kaffe, tack.
-Vad är det för sura miner? -Vi har inte sovit. Tack.
Inte ett dugg.
Hela natten hörde vi "bom". Inte ens "bom", mer som...
-Mer som... -Chumpi, sluta!
Nej, du...
-Klagade du inte? -Jo, det gjorde jag.
-Vilka var det? -Vilka?
God morgon.
-Jävla svåger. -Fede.
Glöm det.
Vem var du med? Vi fick inte en blund i ögonen.
Jag önskar det, svåger.
Om inte du, vem?
Min mamma?
-Nej. -Jo.
Äckligt. Nej.
Ding, ding, ding! Mamma knullar.
-Sluta, Rafaela. -Helvete!
Vad trodde ni, era idioter? Att hon skulle be honom klippa gräsmattan?
-Sluta! -Sluta!
Vem bryr sig om mamma knullar? Hon kanske chillar då.
Orgasmer gör underverk. Eller hur, svåger?
Om du behöver en karta kan jag rita en.
Jag? Det behövs inte.
Jag känner till alla sätt
för att få godkänt av min älskade.
Kan vi sluta prata om det medan vi äter?
Inget orgasmsnack vid frukosten?
Det stör mig att prata om mamma att hon...
-Knullar? -Ja, knullar.
Knullar en främling samma helg som vi sprider pappas aska.
-Håller du inte med? -Jo.
Avundsjuk.
Va?
Förlåt, jag fick en tortilla i halsen.
Svåger, jag kickar dig från pololaget.
Titta.
Bröd? Ta lite så mår du bättre. Kom igen.
Vilken tråkmåns.
Misfortune
Du får mig att falla, älskling!
Jag drunknade.
-Andas. -Jag försökte, men jag kan inte.
Har jag en kråka?
God morgon!
-God morgon, svärmor. -Vilken underbar dag.
Inte ett moln så långt ögat når.
Ni två är bildsköna.
Trevlig plats du tog mig till.
Vänta, det är mer.
Väldigt vackert.
Läget? God morgon.
Ers Majestät.
Ers Kungliga Höghet av Culiacán.
-Räkkungen. God morgon. -Prinsen.
-Snälla. -Nej, snälla.
-Till er tjänst. -Nej, till er.
Älskling!
Tänker du inte säga nåt?
-Vad kan jag göra? -Jag vet inte. Nåt.
Vem är det?
Aldrig sett en förut?
Tack.
-Carlitos, hur mår du? -Bra, sir.
Lillebror! Vi är här!
Hej.
-Ine. Chumpi. Hej! -Hej, Andres.
Läget?
Fede! Federico.
Det är en sak att ha Andres här, men en annan att han tar med vänner.
-Det här är ingen fest. -Mamma, tänk på vad du just sa.
Hej, Camila!
-Hej. -Lillebror.
Lillebror!
-Hur mår du? -Bra, och du?
Marie Claire.
Hej.
Hon sa att hon inte har varit i Mexiko på flera år,
så jag ville ta henne till paradiset.
-Välkommen. Om du behöver nåt, fråga bara. -Tack.
Fede, har du tid en sekund?
-Får jag? -Självklart.
MÄN FÖRKLARAR SAKER
"Ingen man ursäktar sig
"för att förklara saker fel som jag vet och inte de."
Det är bra.
Rafaela.
-Marie Claire. -Ett nöje.
Trevligt.
-Hej. -Hej.
Inget.
Det tog lång tid att få oss ut ur hissen.
Vi började prata och ni vet,
det var som om vi alltid varit vänner.
Det var min chans att säga: "Harry,
"om du älskar henne måste du göra allt för henne."
Han tittade allvarligt på mig och sa:
-Håll käften. -"Tack, Michi.
"Jag ska gifta mig med henne."
Nu lever de lyckliga i alla sina dagar.
Jag missar inte nåt.
-Låt se... -Och sen?
Var inte en skit. Du berättar aldrig allt.
Älskling, sluta tjata.
Vi måste göra allt för kärleken, svärson.
Även det omöjliga. Skål.
Vems kusin är du? Jag glömde.
-Constanzas. -Den grekiska flickan?
Trodde inte att hon hade kusiner.
-Constanza, den... -Den feta.
Jag åkte till Santorini med henne och familjen.
-Jag såg dig inte. -Otroligt.
-Ja. -Inte den grekiska Constanza.
Utan den nederländska Constanza, som är syssling till kronprinsen av Norge.
Andra frun var Delfina de Braganza, brorsdotter till Philippe av Belgien.
De är i Normandie på sommaren, för de grekiska öarna är hemska
och outhärdligt fullpackade med folk.
-Du var där, va? -Jag kan inte hålla reda på
alla europeiska familjer...
-Nej. -Så komplicerat.
Det var det.
-Kom igen, din tur. -Jag var precis på väg. Bra timing.
-Låt oss se. -Låt oss se.
Här. Så där ja. Precis så.
-Det här benet framför? -Ja.
-Är de klara? -Håll glaset.
-Vänta. -Det är bättre.
Okej.
-Tricket... -Ja.
Bra gjort!
Tack.
Nej, det är min tur.
Ja, hon är bra.
-Det är inte sant! -Ja!
-Vem är bossen? -Mycket bra.
-Vem är bossen? Vem? -Okej.
-Vi övade bara. -Övade!
Låt oss spela igen i lag. Okej?
-Spelar vi på riktigt nu? -Coolt. Chumpi!
-Kom igen, Chumpi! -Du!
-Okej, så... -Kommer.
-Jag börjar. -Redo att vinna, Chumpi?
-Vad är det? -Foten somnade.
Ni två. Du och jag, min sköna.
-Vad? -Jag tänkte spela med Fede.
Ledsen, Andrew. Jag spelar med din flickvän idag.
Allvarligt?
-Jag är näst på tur, okej? -Du är näst på tur.
Självklart.
Jag är inte hans flickvän.
Förlåt.
-Hur ska vi slå din syster? -Lyssna.
-Hon sätter alltid in dödsstöten. -Okej.
Jag grejar det.
-Är du säker? -Ja, för fan.
-Ja. -Ja, för fan.
Fede, du tappade de här.
De är dina.
Var försiktig, Fede.
Ja!
Du klarar det, raring!
Ledsen. Vad är det? Kan du inte koncentrera dig idag?
Lugna dig. Vi har bara börjat.
-Min tur. -Min älskling!
För i helvete, Chumpi! Sluta larva dig, snälla!
En arm är längre än den andra.
-Nu med vänster. -Inga ursäkter!
Med min vänstra...
-Kom igen! -Låt oss se vad du lärt dig.
Synd att du valde Fede för jag vinner alltid.
Flytta dig lite, tack.
Kom igen, älskling. Kom igen.
Kom igen!
Heja laget.
Kör! Kom igen!
Seger!
Herregud!
Jag tog ut segern i förväg.
-Är du okej? -Är du okej?
-Ja. Perfekt. -Jag är okej.
Åh, herregud.
Jag är okej.
Är du okej?
Mår du bra?
Fede?
-Fede! -Helvete.
Fede.
Gå! Jag vill inte prata.
Ursäkta, jag trodde att du var...
Kom in.
Förlåt. Jag tog med den. Jag skäms.
Jag är verkligen ledsen. Är du okej?
Ja.
Jag vet inte. Jag är inte okej.
En taskig dag... eller vecka. Hela den här månaden har varit skit.
Får jag?
Ja.
Klaga om du vill. Jag skvallrar inte.
Jag vet inte vad som är fel.
Pappa dog för bara två månader sen. Vi är här för att sprida hans aska.
Hon verkar ha glömt honom. Jag menar...
Pappa var inget helgon, men...
Han var din pappa.
Det tog henne två sekunder att hitta idioten.
Förlåt. Jag berättar om allt mitt familjedrama.
Har du försökt prata med henne?
Prata?
Man kan inte prata med henne.
Försök. Du vill nog inte förlora henne också.
Jag vet inte var jag börjar.
Tja...
Du kan börja med att säga att...
Du kan säga vad du anser om den killen.
Hur det får dig att känna.
Nån sa till mig en gång
att om du talar från hjärtat hamnar dina ord på rätt plats.
Tja...
Du kan behålla den här.
Okej.
-Förlåt. -Jag är okej.
-Nej. Förlåt. -Jag lovar, jag är okej.
Vet du vad som hjälper? Om du värmer det lite.
Jag ska till jacuzzin. Häng med om du vill.
-Fundera på det. -Låter bra.
Vi ses i kväll.
Vänta! Tack.
Hej, snygging.
-Jag hittade dig. -Letade du efter mig?
Ja, jag har letat överallt i en halvtimme.
Jag har en idé.
Vi kan väl ta på oss våra badkläder
och dricka den här flaskan vin?
Hur ska jag säga det?
-Vi har en bra kemi. -Ja.
-Jag känner samma sak.
Men som syskon.
Okej.
Marie Claire, om du låter mig kyssa dig inser du att vi inte är som syskon.
Det blir en otrolig kyss. En kyss...
Det skulle vara konstigt.
Men jag har velat ha en bror.
Det är en bra sak!
Gaska upp dig.
Där.
Där?
-Där. -Är det bra?
Där.
Nej.
-Där. -Är det bra?
-Ja, där. -Där?
Middag.
Hej.
God afton. Mamma!
Kan vi prata?
Ensamma.
Michi, kan du lämna oss i fred?
Ja, visst.
Vad är det? En tuff kväll?
Ja.
Då är vi två.
Jag tror inte att din kväll var värre.
Varför? Vad hände? Vill du prata?
Nej.
Jo.
Berätta vad som hände.
Vet du vad Marie Claire sa?
-Vadå? -Att hon ser mig som en bror.
-Som hennes jävla bror. -Så grymt.
Ni hade kul på festen.
Eller hur? Jag trodde att det var nåt där.
Har jag fel? Eller är jag bara en idiot?
Säg inte så.
Saken är den...
Hon har en sån dragningskraft, eller hur?
Man får magknip när man ser henne.
Ja, det är precis så jag känner. Jag känner det precis här.
Man vill gissa hennes favoritfärg.
Vakna med henne, laga frukost till henne.
Köp en hund att rasta ihop.
Ja. Allt det. Jag vill ha allt det med henne.
Vet du vad som är konstigt?
Jag träffade henne precis och jag älskar henne.
Saker som kommer från hjärtat hamnar alltid på rätt plats.
Mamma...
I morgon är pappas begravning.
Och jag vet att alla hanterar saker olika
och att det här kanske är, jag vet inte, befriande för dig på nåt sätt,
men du tänker inte på hur vi hanterar det.
Jag tycker det här är galenskap.
Jag tror du har tappat förståndet.
Jag litar inte på honom.
-Jag är orolig att han... -Nej. Lyssna.
Du har inget att oroa dig för.
Jag kan ta hand om mig själv. Det sista jag vill är att såra er alla.
Men det här är mitt hem, Fede. Jag är en vuxen kvinna, jag har behov...
Mamma! Sluta, snälla.
-Snälla. -Sluta.
Du ville prata.
-Som vuxna. Okej? -Ja, men bespara mig detaljerna.
Okej.
I morgon ser du honom inte alls.
Jag lovar.
Är du nöjd nu?
Ja.
Kan jag berätta en hemlighet?
Jag har sett henne komma nära Fede.
Och han är din vän.
Jag vet inte, man gör inte såna saker.
En sak bara.
Jag tror att när man verkligen gillar nån
från hjärtat,
ska vänner respektera det.
Respektera. Om inte, så är det över.
Gå och prata med Fede
och be honom lämna henne ifred.
Så enkelt är det.
Ja.
Prata med honom.
Tack, Michi. Tack.
Det är sista gången vi tar bilen.
Hej, är allt som det ska?
-God afton. -God afton. Är du okej?
En klunk?
-Stanna, Fede. -Oj.
Man kan inte alltid få allt.
-Men... -Det är min tur, svin.
Vad pratar du om?
Marie Claire, din skit.
Jag är 99,5 % säker på att jag älskar henne.
Inte 100 %, för vi träffades precis.
När jag ser henne känner jag nåt innerst inne
och vill...
Jag vill rasta hundar med henne.
Gör det.
Flirta inte med henne, för hon är mitt livs kärlek.
Jag flirtar inte med henne.
Jag älskar dig.
Okej.
God morgon.
-God morgon. -Du är så vacker.
Vi måste prata.
-Ja? -Jag tänkte...
Idag är det en väldigt känslig dag för familjen.
Jag tror, för allas sinnesfrid, att det vore bäst om de inte såg dig.
Bara för idag.
Ja, självklart. Visst.
Jag förstår. Det är väldigt personligt.
Oroa dig inte. Jag väntar på dig.
Fede sa nåt.
Saker som kommer från hjärtat
hamnar alltid på rätt plats.
Jag vet inte, det fick mig att tänka.
Var kommer allt detta ifrån?
Vi kanske går för fort fram.
-Jag är inte sån, Michi. -Inte jag heller.
Men vi hade kul. Vi hade det bra.
Glöm det. Lyssna.
Vem är vem här?
Vem kan tala om för oss vilka vi borde vara?
Vem kan döma det vi gör? Vi...
Vi fattar våra egna beslut. Ingen ska döma oss.
Vi är lyckliga. Vi är okej. Vi är här idag.
-Ja. -Vi är vi.
-Morgondagen existerar inte. -Jag vet.
Men idag måste jag vara med familjen.
Hej, raring!
Varsågod, ta det.
"Saker som kommer från hjärtat hamnar alltid på rätt plats."
Vad pratar du om?
Jag skrev den meningen i ett brev till dig när jag var 16.
Nej, jag kommer inte ihåg det.
Du är så falsk.
Julio, ursäkta. Jag måste hämta min motorcykel.
Camila är smart.
Förr eller senare
inser hon att du bara är bra för en sak.
Om du ursäktar mig...
Julio, nej! Vad gör du? Släpp mig!
Jag hoppas att du har det trevligt. Ha det så kul.
Julio! Öppna den jävla dörren! Julio!
-Jag vill inte råka ut för en olycka. -Jag kollade dem.
-Kan inte lägga mer... -Den bakre?
Ja.
Och här? Och bromsarna?
Perfekt. Jag tankade den själv.
-Tack. -Det går bra.
Nej. Jag försäkrar dig.
Vad är det, Fede?
Låt mig tänka. Din farfar åkte motorcykel.
Din pappa också. För dig handlar det bara om att vilja göra det.
-Vill du det eller inte? -Jag vill det.
Sätt dig på den jävla motorcykeln då!
Julio! Öppna den jävla dörren!
Julio, öppna dörren!
Kommer du?
Fan också!
-Minns du fallet nerför klippan? -Nej.
Hur kan du inte komma ihåg det?
Det hade regnat.
Vi åkte på våra motorcyklar och stötte på lera.
Pappa körde först, sedan jag,
men du blev som förstelnad.
Så pappa, som alltid var så tålmodig och förstående,
började skrika: "Ha lite stake!"
För i helvete.
Det slutade med att du rullade nerför klippan och stannade där
hopkrupen som en boll utan att röra dig. Du slutade inte gråta.
Jag fick sätta dig på min motorcykel. Minns du det?
Rafaela räddade prinsen. Som vanligt.
Vad trist att du inte ens idag kan ta saker på allvar.
Det var ett skämt.
Varför måste du vara en sån skit? Du är precis som pappa.
Då åker vi!
Var det länge sen de åkte?
Jag tror inte att du hinner ikapp.
Var är den där jäveln?
-Chefen? -Vad?
Han dog, miss.
Helvete!
Allt ser bra ut.
Juanita, Rosita, god eftermiddag.
Köket var alltid platsen där mirakel skedde.
Jag ville bli kock, Carlos.
Du...
Du ville en massa saker, men du är en nolla.
Du är en lögnare.
Du är manipulativ.
-Du är feg. -Och du då?
En hjärtlös orm. En bitch i fårakläder.
Varför är du så våldsam?
Så våldsam. Det är inte bra.
Vi borde prata som vuxna.
-Okej. -Vara civiliserade.
-Lägg av. -Okej?
Okej.
Du skulle bara våga.
Du blåste inte ut ljusen.
Jag har försök glömma dig i hela mitt jävla liv!
Sluta!
Du är det värsta som nånsin hänt mig!
Var är du?
Här är jag.
Helvete!
Du är som en sten. Du är hjärtlös.
Jag lärde dig vad du vet om kärlek.
Julio, du känner mig inte längre!
Hur ska nån älska dig om du inte älskar dig?
Du kan bara såra människor, Victoria.
Jag heter inte Victoria!
Jag är Marie Claire.
Min pappa tog hit mig som barn.
Han älskade floden, för...
...han ansåg att stillhet var som döden.
Raring...
Din bror...
Tack, mamma.
Tack, Rafaela,
men han skulle inte vilja att vi pratade om dåtiden.
Min pappa...
...var en man som alltid låg steget före...
...och blickade mot framtiden.
Och det bästa sättet att hedra honom på
är att fortsätta.
Jobba hårt varje dag.
Hitta sätt att återskapa oss själva.
Förnya oss.
Pappa lärde oss att göra saker även om de skrämde oss.
Om vi var rädda för att ramla eller...
Eller rädda för...
...att åka motorcykel igen.
Pappa var inte den mest kärleksfulla mannen i världen,
men han älskade oss och det är så vi ska minnas honom.
Tack.
Kom.
Kåk i drottningar. En bra hand.
Men...
Fyrtal i nior.
Ett löfte är ett löfte, Carlos. Jag tar Château Margaux-flaskan.
Mina herrar, nu går jag. Trevlig fortsättning på kvällen. Ursäkta.
Var inte ledsen, chefen.
Pedro var alltid dålig på poker.
Er pappa älskade att bluffa.
Och hallontårtan?
Det skedde en liten olycka i köket, frun.
Gringon visste att han hade en dålig hand
och satsade allt.
Han sa: "Den som förlorar måste korsa Reforma
-"helt naken." -Nej!
-Och han förlorade! -Nej!
Jag minns när han tog sitt flygcertifikat.
Han förtjänade det inte.
-Han köpte det, kära du. -Ja.
Saken var den
att han insisterade på att flyga oss till Acapulco i sitt plan.
När vi anlände
insåg han att han inte hade nog med bensin.
Så det slutade med att vi landade vid 14:e hålet på en golfbana.
Om det inte vore för bunkern
skulle vi alla ha drunknat i sjön!
Förlåt.
Förlåt, vad jag menade var att er far alltid fick oss att skratta.
Ni påminner mig om honom.
Ja, för vi är två nervvrak.
Nej, självklart inte.
Oroa dig inte, moster.
Jag känner till den historien så väl. Min pappa var en katastrof.
Sedan förlorade han allt i Galleonfonden.
Efter det flög han ett plan på fyllan och dödade både sig själv och mamma.
-Slut. -Sluta.
Nej.
Det var han, Julián. Inte jag.
Han.
Ursäkta henne. Ni vet hur hon blir när hon blir full.
Du kan fortsätta prata om pappa. Vi är trots allt kvitt.
Båda är döda.
Ursäkta mig.
Deras föräldrar förlorade alla pengar
i en investeringsfond som visade sig vara bedrägeri.
Hela bluffen blev en internationell nyhet.
Många av våra vänner förlorade sina pengar också.
Stackars jävlar.
-Är du okej? -Ja, förlåt.
Du.
Vad är det?
-Ja, nej, förlåt. -Vad är det?
Jag känner mig lite illamående.
-Jag lägger mig. -Jag följer med.
Nej, jag kan gå själv.
Marie Claire.
Skål för Federico!
Skål!
-Skål. -Skål.
Vad är det?
Vad har hänt?
Varför gråter du?
Om man begår ett misstag i den här familjen, korsfäster de en.
De är alla så falska.
Hela den här tiden har de avfärdat oss.
För det första var det för nåt som inte var vårt fel.
Och för det andra, det hände för 15 år sedan.
Ursäkta händelsen vid middagen.
Jag fick en...
...tillbakablick.
Jag hade ett komplicerat förhållande.
Jag fattar. Mitt livs berättelse.
Negativa personer.
Hur tog du dig ur relationen?
Genom att resa.
Jag åkte från Marocko till Island.
Överallt. Bara överallt.
Vilken var ditt favoritplats?
Toscana.
För jag hittade mig själv där.
Hittade mitt livs kärlek.
Konsten.
Det är inte lätt att vara mig.
Ja, jag är en Urquiza.
Jag är viktig och vacker,
men jag är också stark och smart
och mycket mer än vad alla tror.
Eller inte.
Kanske inte.
Jag kanske är lika ytlig och värdelös.
Precis som min pappa.
Vill du höra nåt underbart?
Ett gammalt par jag träffade blev mina surrogatfarföräldrar.
De lärde mig att ta saker långsamt, att leva mer i nuet.
Jag vet inte varför jag säger det. Så pinsamt!
Jag tycker...
...att det är lustigt hur en fullständig främling kan förändra ens liv.
Det händer ibland.
Du är en kämpe.
Det är inget fel med att veta vad man vill.
Och du vet precis vad du vill ha. Det är värt mycket.
Det stämmer.
Jag vet vad jag vill ha.
Men alla är så upptagna med att se på Fede att jag blir osynlig.
Jag är trött på det.
Nu kommer de att se mig.
Ibland kan jag inte hitta min egen väg.
Jag bara dras med. Förstår du vad jag menar?
Men ibland...
...är jag precis där jag borde vara.
Väsnas inte,
för det jag ska göra kanske skrämmer dig.
-Men du kommer gilla det. -Men...
Älskling, jag var...
Michi?
Undertexter: Irene Peet
Kreativ ledare Monika Andersson