-Godmorgen, hr. -Chumpi.
-Hvad? -Forsigtig.
-Respekt. Tak, Carlitos. -Værsgo, hr.
Godmorgen, Carlitos.
Kunne du lide playlisten? Eller var den for dyster?
Også kaffe til mig, tak.
-Hvorfor hænger I med mulen? -Vi har ikke sovet. Tak, Carlitos.
Overhovedet.
Hele natten hørte vi "bum". Ikke engang "bum," mere sådan...
-Mere som... -Chumpi, stop!
Nej, du...
-Klagede du ikke? -Jo, det gjorde jeg.
-Hvem var det? -Hvem?
Godmorgen.
-Skide svoger. -Fede.
Drop det, mand.
Hvem var du sammen med? Vi kunne ikke sove.
Gid, det var mig, svoger.
Hvis ikke dig, hvem så?
Min mor?
-Nej. -Jo.
Klamt. Nej.
Ding, ding, ding! Mor knepper.
-Stop, Rafaela. -Mand!
Hvad regnede du med? At fyren var med for at slå græs?
-Stop! -Stop!
Og hvad så, om mor knepper? Måske slapper hun lidt af.
Orgasmer gør vidundere. Ikke sandt, svoger?
Jeg kan tegne et kort til dig, hvis det er.
Mig? Det behøves ikke.
Jeg kender alle måder
at få min elskedes billigelse.
Kan vi holde op med at tale om det her, mens vi spiser?
Ingen orgasmesnak ved morgenbordet?
Det er ikke sjovt at tale om mor...
-Der knepper? -Ja, sgu. Der knepper.
Knepper en fremmed i den weekend, hvor vi skal sprede fars aske.
-Du er enig, ikke? -Jo.
Jaloux.
Hvad?
Undskyld, jeg fik noget galt i halsen.
Svoger, jeg losser dig af poloholdet.
Hør.
Tag noget brød, det hjælper. Værsgo.
Så kedelig.
Misfortune
Skat, jeg falder!
Jeg drukner, prinsesse.
-Træk vejret. -Jeg prøvede, men jeg kan ikke.
Har jeg en bussemand?
Godmorgen!
-Godmorgen, svigermor. -Sikken dejlig dag.
Der er ikke en sky på himlen.
I to er billedskønne.
Sikket dejligt sted, vi er.
Vent, der er mere.
Meget flot, ja.
Hvad så? Godmorgen.
Deres Majestæt.
Deres Kongelige Højhed af Culiacán.
-Rejekongen. Godmorgen. -Prins.
-Tak. -Nej, tak til dig.
Skat!
Vil du ikke sige noget?
-Hvad kan jeg gøre? -Et eller andet.
Hvem er det?
En helikopter?
Tak.
-Carlitos, hvordan går det? -Velkommen, hr.
Lillebror! Vi er her!
Hej.
-Ine. Chumpi. Hej! -Hej, Andres.
Hvad så?
Fede! Federico.
Skat, én ting er at have Andres her. En anden er, at han har venner med.
-Det er ikke en fest. -Mor. Tænk over, hvad du lige sagde.
Hej, Camila!
-Hej. -Lillebror.
Lillebror!
-Hvordan har du det, mand? -Godt, dig?
Marie Claire.
Hej.
Hun sagde, at hun ikke har været i Mexico i årevis,
så jeg ville tage hende med til paradis.
-Velkommen. Spørg, hvis du mangler noget. -Tak.
Hej, Fede, har du et øjeblik?
-Må jeg? -Selvfølgelig.
MÆND FORKLARER MIG TING
"Ingen mand har undskyldt
"for at forklare ting forkert, som jeg ved, og de ikke gør."
Den er god.
Rafaela.
-Marie Claire. -En fornøjelse.
Rart at møde dig.
-Hej. -Hej.
Forbier, mand.
Det tog så længe at få os ud af elevatoren.
Vi begyndte at snakke, og I ved,
det var, som om vi altid havde været venner.
Det var min chance for at sige: "Harry, makker,
"hvis du elsker hende, må du gøre alt for hende."
Så han ser alvorligt på mig og siger...
-Hold kæft. -"Tak, Michi.
"Du har ret. Jeg gifter mig med hende."
Og der er det. Nu lever de lykkeligt til deres dages ende.
Jeg rammer perfekt hver gang.
-Lad os se... -Og så?
Vær nu ikke en nar. Det er altid en cliffhanger.
Skat, hold op med at snakke.
Vi må gøre alt for kærlighed, svigersøn.
Selv det umulige. Skål.
Hvis fætter er du? Jeg har glemt det.
-Constanza. -Den græske pige?
Sært. Jeg troede ikke, hun havde fætre.
-Constanza... -Den fede.
Jeg tog til Santorini med hele familien...
-Jeg så dig ikke. -Skørt.
-Ja. -Det er ikke den græske Constanza.
Det er den hollandske Constanza, grandkusine til kronprinsen af Norge,
hvis anden kone var Delfina de Braganza, niece af Philippe af Belgien.
De er i Normandiet om sommeren, fordi de græske øer er forfærdelige
og uudholdeligt overfyldt.
-Du har været der, ikke? -Det er svært at huske
de europæiske familier...
-Nej. -Så kompliceret.
Sådan.
-Kom nu, din tur. -Jeg var på vej. Fantastisk timing.
-Lad os se. -Lad os se.
Her. Sådan.
-Er det her ben foran? -Ja.
-Er de færdige? -Hold det her.
-Vent. -Sådan.
Okay.
-Nøglen... -Ja.
Godt klaret!
Tak.
Nej. Det er min tur.
Ja, hun er god. Jeg så hende.
-Nej! -Jo!
-Hvem styrer? -Flot.
-Hvem styrer? Hvem? -Okay.
-Det var en øver! -En øver!
Lad os spille på hold igen. Okay?
-Spiller vi for alvor nu? -Fedt. Chumpi!
-Kom nu, Chumpi! -Hey.
-Okay, så... -Kommer.
-Jeg begynder. -Klar til at vinde, Chumpi?
-Hvad sker der? -Min fod sov.
I to. Du er med mig, smukke.
-Hvad? -Jeg ville spille med Fede, tror jeg.
Andrew, jeg er ked af det. Jeg er sammen med din kæreste i dag.
Hvad fanden?
-Men så er det mig, ikke? -Så er det dig.
Det er klart.
Jeg er ikke hans kæreste.
Undskyld.
-Hvordan skal vi slå din søster? -Nej, hør her.
-Hun går altid efter struben. -Okay.
Lad mig om det hele.
-Er du sikker? -Fuck ja.
-Fuck ja.
Fede, du tabte dem her.
Det er dine.
Forsigtigt, Fede.
Ja!
Du kan godt, skat!
Beklager, mester. Hvad så? Kan du ikke koncentrere dig?
Lad dig nu ikke rive med. Vi er lige begyndt.
-Min tur. -Min skat!
For fanden, Chumpi! Tag det nu alvorligt, tak.
Min ene arm er længere end den anden.
-Venstre nu. -Ingen undskyldninger.
Bare vent, med venstre...
-Kom nu! -Lad os se, hvad du har lært.
Synd, du valgte Fede, for jeg vinder altid.
Giv mig lidt plads, tak.
Kom nu, skat. Kom nu.
Kom nu!
Kom nu, hold.
Kom så!
Sejr!
Åh gud!
Jeg råbte sejr for tidligt.
-Er du okay? -Er du okay, skat?
-Perfekt. -Ja, jeg har det fint.
Åh, du godeste.
Jeg har det fint.
Er du okay?
Fede?
-Fede! -Pis.
Fede.
Gå! Jeg gider ikke snakke.
Undskyld, jeg troede, du var...
Kom ind.
Undskyld. Jeg har den her med.
Jeg er virkelig ked af det. Er du okay?
Ja.
Jeg ved det ikke. Jeg er ikke okay.
En lortedag... eller uge. Hele måneden har været lort.
Må jeg?
Ja.
Klag bare. Jeg siger det ikke til nogen.
Jeg ved ikke, hvad der er galt.
Far har ikke været død i to måneder. Vi er her for at sprede hans aske.
Og det virker, som om hun har glemt ham.
Min far var ikke den bedste fyr, men...
Men han var din far.
Hun fandt ham idioten efter to sekunder.
Undskyld. Jeg fortæller dig om alt mit familiedrama.
Har du prøvet at tale med hende?
Tale?
Man kan ikke tale med den kvinde.
Du kan prøve. Jeg tror ikke, du også vil miste hende.
Hvor skal jeg begynde?
Tja...
Du kunne starte med at sige, at...
Du kan fortælle hende, hvad du synes om den fyr.
Og hvordan du har det med det.
Nogen fortalte mig engang,
at hvis du taler fra hjertet, ender dine ord på det rigtige sted.
Nå...
Jeg kan lægge den her.
Okay.
-Undskyld. -Jeg er okay.
-Nej, virkelig. Undskyld. -Jeg har det fint.
Ved du, hvad der ville hjælpe? At få lidt varme på.
Jeg vil i boblebadet. Kom med, hvis du vil.
-Tænk over det. -Det lyder godt.
Vi ses i aften.
Hey. Tak.
Hej, smukke.
-Jeg fandt dig endelig. -Ledte du efter mig?
Ja, jeg har ledt i en halv time.
Jeg har en idé.
Skal vi ikke tage badetøj på
og drikke den her flaske vin sammen?
Hvad skal jeg sige?
-Vi har god kemi. -Ja.
-Ikke? Det føler jeg også.
Men som søskende.
Okay.
Marie Claire, hvis du lader mig kysse dig, vil du indse, at vi ikke er som søskende.
Det bliver et fantastisk kys. Et kys...
Det ville være lidt akavet,
men jeg har altid ønsket mig en bror.
Så, det er en god ting!
Op med humøret.
Der. Der.
Der?
-Der. -Er det godt?
Der.
Nej.
-Der. -Er det godt?
-Ja, der. -Der?
Aftensmad.
Hej.
Godaften. Mor!
Kan vi tale sammen?
Alene.
Michi, giv os et øjeblik.
Ja, helt sikkert.
Hvad? Hård aften?
Ja.
For os begge to.
Jeg tvivler på, at din var værre end min.
Hvorfor? Hvad skete der? Vil du snakke?
Nej.
Jo.
Sig mig, hvad der skete.
Ved du, hvad Marie Claire sagde?
-Hvad? -At hun ser mig som en bror.
-Som hendes forpulede bror. -Det er hårdt.
I snakkede til festen.
Ja, ikke? Jeg troede, der var noget.
Tager jeg fejl? Eller er jeg bare en tumpe?
Sig aldrig det.
Sagen er...
Hun har en vis magnetisme, ikke?
Din mave gør ondt, når du ser på hende.
Ja, det er lige sådan, jeg har det. Lige her. Jeg kan mærke det her.
Du vil gerne gætte hendes yndlingsfarve.
Vågne op med hende, lave morgenmad til hende.
Købe en hund at lufte sammen.
Ja. Alt det der. Jeg vil have alt det med hende.
Og ved du, hvad der er sært?
Jeg har lige mødt hende, og jeg tror, jeg elsker hende.
Ting, der kommer fra hjertet, ender på det rigtige sted.
Mor...
I morgen er det fars begravelse.
Og jeg ved, at alle håndterer tingene forskelligt,
og at det kunne være befriende for dig på en måde.
Men du tænker ikke på, hvordan vi har det med det.
Det hele virker bare vanvittigt.
Jeg tror, du har mistet forstanden.
Jeg stoler ikke på ham.
-Jeg er bekymret for, han vil... -Nej, hør.
Du har intet at bekymre dig for.
Jeg kan passe på mig selv. Det sidste, jeg vil, er at såre jer.
Men det er mit hus, Fede. Jeg er en voksen kvinde, jeg har behov...
Mor! Mor, vær sød.
-Vær sød. -Stop.
Du ville snakke.
-Som voksne. Nå? -Ja, men spar mig for detaljerne.
Fint.
I morgen ser du ham slet ikke.
Det lover jeg.
Tilfreds?
Ja.
Må jeg fortælle dig en hemmelighed?
Jeg har set hende komme tæt på Fede.
Og han er din ven.
Jeg ved ikke, men det gør man ikke.
En ting.
I min bog, når du virkelig kan lide nogen,
virkelig lide dem,
skal venner respektere det.
Respekt. Ellers er det forbi.
Så tal med Fede,
og bed ham om at lade hende være.
Så simpelt er det.
Ja.
Tal med ham.
Tak, Michi. Tak.
Det er sidste gang, vi tager bilen.
Hej, er alt okay?
-Godaften. -Godaften. Er du okay?
En drink?
-Fede, stop. -Wow.
Du kan ikke altid få alt.
-Men... -Det er min tur, nar.
Hvad snakker du om?
Marie Claire, røvhul.
Jeg er 99,5 % sikker på, at jeg elsker hende.
Ikke 100 %, vi har lige mødt hinanden.
Men når jeg ser hende, føler jeg noget dybt inde,
og jeg vil... Jeg vil gerne...
Jeg vil lufte hunde med hende, du ved?
Gør det.
Du må ikke lægge an på hende, for hun er mit livs kærlighed.
Jeg lægger ikke an på hende, okay?
Jeg elsker dig.
Okay.
Godmorgen.
-Godmorgen. -Du ser smuk ud.
Vi er nødt til at snakke.
-Ja? -Jeg tænkte...
I dag er en meget følsom dag for familien.
Jeg tror, at for alles sindsro, er det bedst, at de ikke ser dig.
Bare for i dag.
Ja, selvfølgelig. Fint.
Det forstår jeg da. Det er meget personligt.
Det er ikke min plads. Bare rolig. Jeg venter.
Fede sagde noget.
Ting, der kommer fra hjertet,
ender altid på det rigtige sted.
Jeg ved det ikke, det fik mig til at tænke.
Hvor kommer alt det fra?
Måske går vi for hurtigt frem.
-Det er ikke mig, Michi. -Heller ikke mig.
Men vi havde det sjovt. Det var rart.
Pyt med det. Hør her.
Hvem er hvem her?
Skal nogen bestemme, hvordan vi bør være?
Skal nogen dømme, hvad vi gør? Vi...
Vi bestemmer selv. Ikke mere fordømmelse.
Vi er glade. Vi er okay. Vi er her i dag.
-Ja. -Vi er os.
-I morgen eksisterer ikke. -Nej.
Men i dag må jeg være sammen med min familie.
Hej, skat!
Værsgo, tag den.
"Ting, der kommer fra hjertet, ender på det rigtige sted."
Hvad snakker du om?
Jeg skrev den sætning i et brev til dig, da jeg var 16.
Nej, det kan jeg ikke huske.
Du er så falsk.
Julio, lad mig gå. Jeg skal hente min motorcykel.
Camila er en klog kvinde.
Før eller senere
vil hun indse, at du kun er god til én ting.
Undskyld mig...
Julio, nej! Hvad laver du? Slip!
Jeg håber, du morer dig. Rigtig godt.
Julio! Åbn den skide dør!
-Sikker? Jeg vil ikke have en ulykke. -Jeg tjekkede dem.
-Jeg kan ikke sætte mere... -Den bageste?
Ja.
Og her? Bremserne?
Perfekt. Jeg hælder selv væsken i.
-Tak. -Det skal nok gå fint.
Nej, nej. Jeg forsikrer dig.
Hvad er der galt, Fede?
Lad os se. Din bedstefar kørte motorcykel.
Din far lige så. For dig handler det kun om at ønske det.
-Vil du eller ej? -Jeg vil.
Så sæt dig op på den skide motorcykel!
Julio! Åbn den skide dør!
Julio, åbn den!
Kommer du?
Fuck min liv!
-Husker du, da du røg ud over skranten? -Nej.
Hvordan kan du ikke huske det?
Det havde regnet.
Vi kørte over noget mudder på motorcyklerne.
Far kørte først, så mig,
men du frøs.
Så vores far, altid så tålmodig og forstående,
begyndte at råbe: "Få dig et par nosser."
For helvede.
Du endte med at rulle ned ad skranten, og du blev der,
krøllet sammen uden at røre dig. Du græd og græd.
Jeg måtte bære dig på min motorcykel. Kan du ikke huske det?
Rafaela reddede prinsen. Som altid.
Det er trist, at du end ikke i dag tager tingene alvorligt.
Det var en joke.
Hvorfor skal du være så ond? Du er ligesom far.
Lad os køre!
Har de været væk længe?
Jeg tror ikke, du kan indhente dem, frøken.
Hvor er den skiderik?
-Chefen? -Hvad?
Han er død, frøken.
Pis!
Wow! Alt ser godt ud.
Juanita, Rosita, godeftermiddag.
Køkkenet har altid være miraklernes sted.
Jeg ville være kok, Carlos.
Du...
Du ville mange ting, men du er ingenting.
Du er en løgner.
Du er manipulerende.
-Du har ingen nosser. -Hvad med dig?
En hjerteløs slange. En tæve i fåreklæder.
Hvorfor er du så voldelig?
Så voldelig. Det går ikke.
Vi burde tale som voksne.
-Så kom da. -Være høflige.
-Glem det. -Okay?
Okay.
Det vover du ikke.
Du pustede ikke lysene ud.
Jeg har brugt hele mit liv på at glemme dig!
Det er nok!
Du er det værste, der nogensinde er sket mig!
Hvor er du? Hvor?
Jeg er her.
Lort!
Du er som en sten. Intet hjerte.
Jeg lærte dig, hvad du ved om kærlighed.
Julio, du kender mig ikke længere.
Hvordan skal nogen elske dig, når du ikke elsker dig selv?
Du kan ikke andet end at såre folk, Victoria.
Mit navn er sgu da ikke Victoria!
Jeg hedder Marie Claire.
Min far tog mig med hertil som pige.
Han kunne virkelig godt lide floden,
fordi for ham var at stå stille som at dø.
Skat...
Din bror...
Tak, mor.
Tak, Rafaela,
men han ville ikke have ønsket, at vi taler om fortiden.
Min far
var en mand, der altid var et skridt foran.
Altid så på fremtiden.
Og den bedste måde at ære ham på
er at fortsætte.
Arbejde hårdt hver dag.
Finde måder at genopfinde os selv på.
Innovere.
Far lærte os at gøre ting, selv hvis de skræmte os.
Hvis vi var bange for at falde eller...
Eller bange
for at stige på motorcyklen.
Min far var ikke den kærligste mand i verden.
Men han elskede os. Og sådan skal vi huske ham.
Tak.
Lad mig.
Fuldt hus med dronninger. Sikken hånd.
Men...
Fire ens, niere.
Et løfte er et løfte, Carlos. Jeg tager Château Margauxen.
Mine herrer, vi går. Nyd jeres aften. Undskyld mig.
Vær ikke ked af det, chef.
Pedro var altid rigtig dårlig til poker.
Din far elskede at bluffe.
Og hindbærtærten?
Der var en ulykke i køkkenet, frue.
Gringoen vidste selvfølgelig, at han havde en skidt hånd.
Og han gik efter den.
Han sagde: "Hvis du taber, er du nødt til at krydse Reforma-gaden
-"helt nøgen." -Nej!
-Og han tabte! -Nej!
Jeg kan huske, da han fik sit pilotcertifikat.
Han fortjente det ikke.
-Han købte det, kære. -Ja.
Men sagen var,
at han insisterede på at tage os med til Acapulco i sit fly.
Da vi ankom,
indså han, at der ikke var nok benzin i.
Så vi endte med at lande ved det 14. hul på golfbanen.
Hvis det ikke havde været for bunkeren,
ville vi alle være druknet i søen.
Undskyld.
Undskyld, det jeg mente var, at jeres far altid fik os til at grine.
I minder mig så meget om ham.
Ja, fordi vi er forskruede.
Nej, selvfølgelig ikke.
Bare rolig, tante.
Jeg kan historien udenad. Min far var en katastrofe.
Så mistede han alt i Galleon-fonden.
Derefter fløj han et fly, mens han var beruset og fik både sig selv og mor dræbt.
-Slut. -Balbi.
Nej.
Det var ham, Julián. Ikke mig.
Ham.
Undskyld. Du ved, hvordan hun bliver, når hun er fuld.
Tal bare videre om min far. Vi er jo allesammen lige her.
De er begge to døde.
Undskyld.
Deres forældre mistede alle deres penge
i en investeringsfond, der viste sig at være et bedrageri.
Fidusen blev internationale nyheder.
En røvfuld af vores venner mistede også deres penge.
Stakler.
-Er du okay? -Ja, undskyld.
Hej.
Hvad så?
-Ja, nej, undskyld. -Hvad er der galt?
Jeg har det lidt dårligt.
-Jeg går i seng. -Jeg går med dig.
Nej, jeg kan godt gå alene.
Marie Claire.
For Federico!
Skål!
-Skål. -Skål.
Hvad er der galt?
Hey, hvad er der galt?
Hvorfor græder du?
I den her familie bliver du korsfæstet, hvis du begår en fejl.
De er allesammen falske.
I al den tid har de fejet os til side.
For det første for noget, der ikke var vores skyld.
Og for det andet, det er 15 år siden.
Jeg er ked af det til middagen.
Jeg huskede...
Et minde.
Jeg er lige kommet ud af et kompliceret forhold.
Jeg forstår det. Det er præcis mit liv.
Giftige mennesker.
Hvordan kom du ud?
Ved at rejse.
Jeg tog fra Marokko til Island.
Overalt. Bare overalt.
Hvilket var dit yndlingssted?
Toscana.
Fordi jeg fandt mig selv der.
Jeg mødte mit livs kærlighed.
Kunst.
Det er ikke let at være mig.
Ja, jeg er en Urquiza.
Jeg er vigtig og smuk.
Men jeg er også stærk og klog.
Og meget mere, end de alle sammen tror.
Eller ikke.
Måske ikke.
Måske er jeg bare overfladisk og uduelig.
Ligesom min far.
Vil du høre det smukkeste?
Et gammelt par, jeg mødte, blev mine surrogatbedsteforældre.
De lærte mig at tage tingene med ro og leve mere autentisk.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg siger det. Pinligt!
Jeg synes,
at det er sjovt, at en vildfremmed kan ændre ens liv.
Det sker af og til.
Du er en kriger.
Der er ikke noget galt i at vide, hvad du vil have.
Og du ved præcis, hvad du vil have. Det er meget værd.
Det er rigtigt.
Jeg ved, hvad jeg vil have.
Men alle har så travlt med at se på Fede, at jeg er usynlig.
Jeg er træt af det.
Nu skal de alle sammen se mig.
Jeg føler, at jeg ikke kan finde vej.
Som om jeg bare bliver slæbt med. Kender du det?
Men nogle gange
ender jeg præcis, hvor jeg skal være.
Vær stille,
for det jeg har tænkt mig at gøre, vil måske skræmme dig.
-Men du vil kunne lide det. -Men...
Skat, jeg var...
Michi?
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor: Emil Tolstrup