Zdravím. Dobré ráno.
Dobrý den.
Děkuji.
Výborné. Díky.
Ano. Vezmu si pokoj 403. S výhledem na moře.
Promiňte. Vaše karta byla zamítnuta.
Prý ji mám přestřihnout.
Rebeca, že?
Tak si říkám...
Jak si můžeme navzájem pomoct?
Dejte mi chvilku, prověřím to.
Díky.
Smůla
Victoria Simonianová
VICTORIA SIMONIANOVÁ VYHOŠTĚNA
MILIONOVÝ PODVOD VE FONDU GALEON
LATINSKÁ AMERIKA PROTI SIMONIANOVÉ
Od Rebe
Salmerón, že?
Ne, slečno, nemám tu nikoho pod jménem Salmerón.
Ale máte. Viděla jsem ho v pokoji 147.
Měří asi 180 cm, 30 let, pohledný.
To je asi jeho jediná přednost.
Ne, určitě.
Nemáme tu nikoho jménem Salmerón.
RECEPCE
To je on?
Ne.
Slečno, nemůžete mi brát telefon.
Michi...
-Slečno... -Spali jste spolu?
Úžasné, co?
-Ano... -Já vím.
Většina mužů neví, co je klitoris, ale on na sexuální výchově dával pozor.
Já...
Klid. Dýchejte.
Mám takový návrh.
Pokud mi pomůžete,
neřeknu to vašemu nadřízenému.
Policie!
Kde je ten klíč? Otevři!
Kreténi.
Podívej se na balkón.
Grázle! Takhle jsem tě chtěl najít.
Pánové, důstojnost, prosím.
Můžu si aspoň vzít kalhoty?
Na rozdíl od svých současníků
představoval malíř Prida revoluci, a to nejen v mexickém umění.
Svou identitu a předkolumbovský původ vyjadřoval
-experimentováním s... -Je to omyl.
To se stane, když nezaplatíš.
-Sundejte mi ta pouta. Nejsem zločinec. -Ne.
-Taková ostuda. -Schovával ses.
To je ostuda. Běž.
Ta mrcha.
Jako první překročil deset milionů dolarů na mezinárodní aukci.
Ne...
Kdo měl ten skvělý nápad použít plastové svíčky?
Vítr je sfoukává.
Ne, chci voskové.
-Postarej se o to, prosím. -Dobře.
Co je to?
Ne, labuť. Zabij ji.
Nechci, aby to tu vypadalo jako v Sanborn Café.
Je třeba vyměnit dvě prasklé židle, prosím.
Haló?
Toto je hovor na účet volaného od vězně v Martin County na Floridě.
Tati.
Co děláš?
Chystám se na párty.
VĚZNICE V MARTIN COUNTY FLORIDA, USA
Co je to?
Enrique Iglesias.
Se sestrou jste ho poslouchaly.
Tati.
Jsem v pořádku, lásko.
Ne, nejsi.
Potřebuješ doktora.
A přestaň jíst ty sračky. Přísahám, že tě dostanu ven.
Victorie, co se děje?
Odseděl sis polovinu trestu. Pustí tě, když zaplatím kauci.
Mám plán.
Za gaučem 100 milionů nenajdeš.
Já vím. Tohle není ledajaký gauč, tati.
Je to jmění Urquizů.
Fede Urquiza otevírá muzeum moderního umění,
kde se točí stovky milionů.
Ale je to idiot, který netuší, co dělá.
Hádej, kdo se do té nadace infiltruje?
Všechno mám pod kontrolou.
Chceš Pollocka?
Jo, chci Pollocka.
Jsem zavalený papírováním.
-Jsi teď ředitel? -Ano, jsem ředitel.
Proč to neoznámili?
No, jasně.
S vysvětlováním jsem skončil. Můžeš jít na aukci?
Prosím, běž na tu aukci.
-Tak jo. -Díky.
Všechno bude zase jako dřív.
Neviděli jste Chumpiho?
Včera odjel s bratranci. Nebere mi to.
Ne, proč? Co je dnes?
Rafo, no tak. Mluvila jsem s DJem.
Můžeš hrát od 10 do 11, ale není to rave.
Chumpiho rodina chce reggaeton a bandu.
-Vlastně si nejsem jistá, -Co?
-Nic. -jestli můžu.
-Cože? -Chtějí, abych hrála na Burning Manovi.
-Děláš si prdel. -Můžu jít?
-Jasně. -Vážně? Jsem její sestra.
Je to moje párty a ty budeš hrát radši pro feťácký milionáře?
-No... -Běž do hajzlu!
Jen se směj, Rafaelo.
Tohle nedává smysl.
To, co se stalo v hotelu, bylo nedorozumění.
Můžeme si promluvit jako džentlmeni?
Ne, nemůžeme.
Pokud nepůjde o kauci.
Neměl jsem čas zavolat do banky. Existuje řešení.
Naprav to, až budeš venku.
-Ale... -Sedni si, kreténe.
Zdravím.
Viděl jsi někdy ďáblův chřtán?
Neměl jsem to potěšení. Ale ještě kousek a uvidím ten tvůj.
Čas tu plyne hodně pomalu.
Bez legrace.
Leticie.
Chci stůl, kde fouká.
Vicentě se potí horní ret.
Cokoli si řekneš, Leticie.
Volaný účastník není dostupný.
Po zaznění tónu zanechte vzkaz.
Kde sakra jsi, Chumpi Mendozo?
Jak to tu chodí? Žádné jídlo?
Třeba kus chleba.
Sklenice vody na nervy, bonbóny, mandle nebo tak něco.
Tohle není restaurace, kreténe.
Dám ti péro.
To, na kterým si sedíš?
Cože?
Omlouvám se, nic ve zlém.
Hej...
Neměl bys být na své párty?
Michi Montefusco. Potkali jsme se na zápasu póla.
Pamatuješ?
Otoč se.
No fakt, to mě poser.
Jo. Jak jsem mohl zapomenout na ten tvůj obličej ze zlaté éry filmu?
To byly časy. Jak jsem mohl zapomenout?
To je teď jedno. Už je pozdě.
Nemůžu ty kretény podplatit.
-Když jim řekneš, kdo jsi... -Ne.
Co jim mám sakra říct? Řekl jsem to, ale jim je to fuk.
Můžou za to moji šílení bratranci, ožrali se na ulici,
když mě připravovali na rozlučku se svobodou.
Ti kreténi přišli a sebrali mě. Vzali mi peněženku, telefon...
Máš bezva bratrance.
Radši budu hnít tady, než se ohánět jménem a rozdávat prachy.
Chcete prachy? Tak makejte, kreténi!
Před pár lety jsem se zamiloval.
Jmenovala se Francesca.
Italka.
Měla medové oči, olivovou pleť.
Já byl jen kluk na výletě v zemi svých předků.
Chtěl jsem si užít každou chvilku.
Dohodli jsme se, že se potkáme na Plaza de Santa Ana v Madridu.
Šel jsem pozdě a snil o naší schůzce.
Nepamatuju si, jestli to bylo tím spěchem nebo nervozitou,
ale nastoupil jsem do metra bez lístku.
A samozřejmě mě chytili, když jsem vycházel.
Co jsem mohl dělat?
Neměl jsem, jak se s ní spojit.
Necelý kilometr od mé lásky
mě nelítostně zatkla policie.
Zahanbený, ale plný mladické vášně
jsem se odmítl ztratit v písni své múzy...
A tak ten smutný sonet končí.
Neměl jsem jinou možnost než odhalit identitu
svého skutečného otce, aby to vyřešil.
Hele, jen tak ze zvědavosti,
kdo byl tvůj otec?
Můj otec?
Nikdo jiný než hrabě Montefusco.
Hrabě Monte Cristo?
Sklapni, kreténe. Nech ho mluvit.
Nemanželský vnuk svého děda, kterého miloval Juan Carlos.
Ne.
J. C.? Ten král?
Přesně ten. Ano.
Hele, a...
A potom? Co se stalo? S tou dívkou?
Nic, přátelé moji.
Nic se nestalo.
Dorazil jsem tam, ale Francesca si s nějakým týpkem dávala milkshake.
Naše srdce se navždy rozešla.
Celý to zničila ta zatracená policie.
Čekají dvojčata.
Ale stálo to za to.
Protože džentlmen, ač mu to jeho kodex zapovídá,
musí vyjevit lásku svého srdce.
Sakra, člověče. Hotovej princ Monte Cristo.
Poldo! Hej, pojď sem.
Co zase, sakra?
Pojď sem.
Poslyš. Dej mi ruku.
Těší mě. Chumpi Mendoza, k tvým službám.
Prohlašuji se za nevinného.
Moje snoubenka Inés Urquizová na mě čeká.
Vy si berete Urquizovou? Super.
Přestaň dělat problémy a otevři.
Zná se s dcerou guvernéra, tak mě hned pusť.
Chceš přijít o práci? Dělej, potížisto.
Tak dělej.
Moje věci?
Jaké věci?
Jdeme.
On jde se mnou.
Proč ten?
-Neslyšel jsi, že je princ? -Ne. Hrabě.
To je totéž.
No tak, padej.
Vaše výsosti.
Děkuji.
Prosím.
Takže ty znáš Leticii?
Jasně.
Párkrát jsme se potkali. Vnučka taxikáře.
Jasně. Ne, ona...
-Je teď v časopisech. -Ano.
Rodina! Na zdraví!
-Ano! -Vidíš?
Neviděli jste Chumpiho? Desetkrát jsem mu volala.
Zlato, netrap se tím.
-Muži často chodí pozdě. -On ne.
Řekl, že přijde, ale nebere to.
Nemrač se. Dej si drink.
-Chino! Javiere! -Co je?
Pojď a nalij té holce!
-Vážně se bojím. -Tohle pomůže.
Uleví se ti na srdci i na duchu.
Posaď se. Udělej si pohodlí.
No tak, udělá ti to dobře.
-Až do dna. -To je ono!
Nemůžu uvěřit, že ti toho Pollocka vyfoukli.
Nějaký oligarcha učinil nabídku před aukcí.
-Cože? -Ani na té aukci nebyl.
-Co teď? -Potřebuju někoho, kdo ví, co dělat.
Bez Pollocka není muzeum muzeem.
Proč nekoupíš Jeffa Koonse?
Ne, to je moc popkulturní.
Tohle je seriózní muzeum.
Můžu se zeptat bratrance, který pracuje v pařížské galerii,
ale Pollock se shání těžko.
Ale nemožné to není.
Ne, není to nemožné.
-Inés, počkej. -Zavolej.
Nemůžu mluvit s ministrem bezpečnosti.
Proč ne?
Má důležitější věci na práci.
-Pohřešuje se. -Ne, Inés.
-Vidíš? Žádná odpověď. Prosím. -Poslouchej.
Manželství je instituce na hovno.
Rafo, teď není vhodná chvíle.
-Dost. Ukáže se. -Zavolej znovu.
-Teď jsem volala!
-Rafo, zavolej znovu. -Na stejný úřad?
Na stejný úřad.
Už je tady Ten, pro nějž jste plakaly
Dost, Alberto!
Sakra. Já ti říkal, že jestli řekneš moje jméno, jsem v háji.
No tak!
Promiň, tchyně.
Nedávej mi pusu!
-Překročil jsi mez. -Počkej, až ti to řeknu.
-Cos dělal ve vězení? -Tys to nevěděla.
Člověka to změní, co? Tenhle princ mi pomohl ven.
Jsem tu díky němu. Řekni jim to.
-Ano, byli jsme... -Ne, ty básně...
Lepší než Octavio Paz a Pablo Neruda. Jak byla ta ulice?
Dost, Chumpi. Hosté čekají.
Běžte se převléknout a my zatím...
My počkáme.
Jo, ale...
-Ano. Jdeme. -Kam?
Cos dělal ve vězení?
Mám nápad.
Dej mi svoje číslo, ať tě neztratím.
Jo?
Jasně.
Taky mám nápad.
Dej mi to svoje, ať neztratím já tebe. Co ty na to?
-Dobře. -Tak jo.
Hej!
-Jak je? -Synu!
Konečně jsi tu!
Co je, mami?
Zastupuješ svého otce. Nenechávej mě samotnou.
Prosím tě, klid. Nejsou to zločinci.
Ne.
Jen rádi křičí.
Nepoděkovali jsme vám.
Máme velkou radost, madam!
Vidět svého syna s vaší dcerou je jako vidět rozkvetlou květinu.
Tahle ženská je brutálně upřímná!
No, ano, je potěšení
mít vás tu všechny.
Chumpi, vítej do rodiny.
Děkuji, tchyně. Jsi skvělá hostitelka jako vždy.
Jednou ti to oplatíme spoustou dětí.
-Ano! -To je můj chlapec!
Na zdraví!
-Na zdraví, rodino! -Možná i dvojčaty.
Na zdraví, rodino!
Cokoli a kdykoli budeš potřebovat...
-Andrew! -Ahoj!
-Jak to jde? -Jak je, kámo?
-Jak je? Jak se máš? -Jak se máš?
Dobře, a ty?
Skvěle. Tvou přítelkyni neznám.
Protože nejsem jeho přítelkyně.
Byli byste skvělý pár.
-Vážně? -Ano.
No, hezky se nám spolu povídá.
Ano, pardon. Marie Claire, Michi. Michi, Marie Claire.
-Marie Claire? Francouzské jméno? -Ano.
-Moji prarodiče jsou odtamtud. -Aha.
Michi? To je jméno pro kočku.
-To neříkej. -Pro psa.
Říkají mi tak odjakživa.
Skvělý příběh. Omluvte mě.
Ne, nechoď...
-Těšilo mě. -Nápodobně.
Sedm milionů dolarů za tuhle sračku? Je to hrůza, co?
Fede pořád jen utrácí.
Jsem ředitelkou komunikace už sedm let
a Fede do továrny Urqui ještě ani nevkročil.
Doslova nikdy.
Já taky ne. To je hnus, co?
Jo, ale ty nebudeš výkonným ředitelem.
Já nevím.
Nepřekvapilo by mě to.
Jediné, co mi v životopise chybí, je penis.
Taková hovadina! To je jasný.
Tohle musí vyřešit Leticia. Ale nevyřeší, tak to udělám já.
K býkovi, k býkovi!
Jsem unesená z toho, jak jsi unesená.
Je horko, co?
Co tu děláš?
Co chceš?
Pokud možno, abys zemřel.
Příliš pozdě.
Tak se podívejme.
Nech mě hádat.
Psí oči, hra na aristokrata...
Ta vdova.
Jsem ohromená. Jak dlouho děláš prostituta?
Pleteš se. Nikdo mi peníze u postele nenechává.
Ne. Platí ti v naturáliích, což je ještě horší.
A ty?
-Co? -Co?
Mluvme o tobě. Co ty vyzývavý šaty?
Krása.
Vzezření hladové šelmy.
Kdo je to?
-Ten idiot? -Bože.
Kdo je to? Jeho kámoš?
Neser mě.
Ten synek?
Federico?
Pro mě je to jenom jednorázovka.
-Jo, to je jasný. -Jo.
Ze skoro absolventky Harvardu skoro kurvou.
Jdi do hajzlu.
Opatrně, Victorie.
Když jsi nervózní, potíš se v podpaží.
Je z tebe cítit selhání.
Nezapomínej, že jsem mnohem chytřejší než ty, kámo.
Promiň, Victorie.
Abys nezapomněla, jak jsem hloupej.
Tobě se líbí můj prsten. A ty se líbíš mně.
Pojď sem.
Promiň.
-Promiň. -Já jen...
Sakra! Všechno je ti vidět. Ty...
Ty nemáš celulitidu?
Jak to?
Ne, všichni ji máme.
-Že jo? -Ano.
Proto tě miluju. Pojď sem.
-Já... Zahal se. -Dobře.
-A je to. -Jsi v pořádku?
Díky.
Hej! Já tě znám.
Nebo mi někoho připomínáš.
To bych neřekl. Mýlíte se.
Vypadáš jako ten kretén, co mě okradl.
Salmerón.
Nevím, o čem to mluvíte.
Říkám, že nevím, o čem to mluvíte. Jasný?
Teď mě laskavě omluvte.
Kdyby tušili, na co myslíš... Půjdeš do pekla.
Pochybuju, že víš, na co myslím.
Tančí tahle dáma?
Ne, děkuji. Netančím, ale moje dcera ano.
Neber si to osobně. Moje máma je děsně nudná.
No tak, zlato! Co bys ráda?
Baví se, co?
Ano.
-Půjdete tančit? -Ne.
Nevím, jak na tohle tancovat.
To ani já ne.
Vypadáte, že máte radši něco nadčasovějšího.
Jako mokasíny a shetlandský svetr
na ulici v Paříži, co?
Ne v dnešní Paříži.
To ne.
V sedmdesátkách.
Počkat.
Jak to můžete vědět? Ještě jste nebyl na světě.
Musím se věnovat hostům.
Tys přišel!
Nemohl jsem si to nechat ujít.
Budeš mi nablízku?
Opatrně. Příliš blízko slunci se spálíš.
Zakopl jsem. Vidíš, co mi děláš?
Ukaž.
Nech si je. Tobě sluší víc.
-Vážně? -Ano.
Díky, zachránila jsi mě.
Sakra, to je moje písnička. Vezmi si, co chceš, jo?
Díky.
Sakra.
Tvoje sestra mi půjčila tyhle šaty...
A náušnice. To by bylo na dlouho.
Sluší ti to.
Půjdeme?
Máš ráda umění?
Miluju ho.
Nemusel nic dokazovat.
Jak to myslíš?
Jiní umělci žili jen proto, aby dokázali svou předhispánskou estetiku,
ale Prida ji měl v krvi.
Je to můj oblíbený umělec. Zbožňuju ho.
Chci to pro muzeum nadace.
Ty máš muzeum?
No...
Představ si, že první věc, kterou uvidíš, když vejdeš,
je ten Prida.
Tedy, patří mé matce.
Proto ho přinesli sem, aby ho nikdo neukradl.
Taky bych ho schovala.
Obě jste mazané!
Je tvoje sbírka kompletní?
Ano. Tedy, není. Není to snadné.
Svět umění je bludiště.
Zrovna dnes jsem přišel o obraz.
Můj dealer to určitě hraje na dvě strany.
Víš, jaká je dnešní definice piráta?
-Jaká? -Obchodník s uměním.
-Obchodník s uměním? -Taky někoho takového mám.
Slyšel jsi o tom Caravaggiovi,
co se objevil v něčím domě v Madridu?
Je to tvůj kamarád?
Kamarádka. Z internátní školy.
Kam jsi chodila?
Na Atlantic. A ty?
Na Aiglon, ne?
Ano. Jak jsi to věděla?
-V salónu nebylo nic lepšího ke čtení. -Ne.
Hele, to s tím časopisem HOLA vymyslela máma.
-Jasně. -Ne, přísahám.
Vypadáš na té obálce trochu upjatě.
Přestaň, je mi trapně!
Neboj. Poslyš.
Můžu tě představit, chceš? Je skvělá.
Zná klasiky a taky má věci od Basquiata,
Kusamaové, Pollocka.
-Pollocka? -Ano.
-Vážně? -Ano.
Rád bych, ale...
-Ano? -Ano.
-Sakra. -Co je?
-Taková drzost. -Co?
Moje bývalka se svým novým přítelem, mizerným filmovým režisérem.
-Tak jo. -Promiň.
Ty máš ale drzost, Cristino.
Fede, nemluv tak se mnou.
To je drzost.
-Na zdraví. -Na zdraví.
Neodpovídá to nákresům. Tohle bylo dřevo, ne lakovaná překližka.
Ale je to stejné jako podlaha.
-To není poznat. -Ta světla. Jako v nějakém bufetu.
Nechci, abys na svatbě udělala stejné chyby.
Jasně že ne.
Jak mám mít jistotu?
Ne, ta světla dáme pryč.
Ano.
Na tohle tancujete?
Mami, co je to s tebou, sakra?
Mohl by to být tvůj syn! Všichni se dívají. Na mé párty.
Co když mu jde o peníze?
-Nesmysl! -Co tu dělá Cristina?
Co je? Nemůžeme se přátelit, protože jste se rozešli?
-Taková oddanost! -Nebuď jak malej, Fede!
A co teď?
-Co? -Jak to myslíš?
Přestaň.
Tančíte moc dobře.
Tančil bych celou noc.
S vámi? Ano.
Nemůžu připisovat zásluhy jen sobě.
Ten příběh se vyprávěl sám.
Byli jsme jen nástrojem, který byl ochoten naslouchat.
Nebuď tak skromný, lásko. V Cannes všichni šíleli.
Ano, ale to bylo v Cannes.
Hej, Luisi.
A co ti lidé, kteří říkají, že tvůj film je mizerné porno?
Fede, díky za pozvání.
Kdepak. Pozvala tě moje sestra, ne já.
Hele, Federico, závist je zajímavá, ale já radši pravdu.
Co ty víš o pravdě?
Mluvím o pravdě, která neskrývá chudobu.
K čemu je dobré vyprávět
stále ten samý příběh o těch samých bohatých a privilegovaných lidech?
Luisi, mám dotaz.
Jak vypadá chudoba z pátého patra hotelu Martinez?
Ano. V Cannes mi tleskali.
Super.
Díky, ale nepomohlo to.
-Přestanu, jestli chceš. -Ne.
Nepřestávej.
Co děláš zítra?
Devadesátá minuta a na tabuli žádné góly.
Taková škoda. Budeš nám chybět.
Copak jsi to neslyšela?
Večer jedeme s Camilou na ranč
a zbytek rodiny přijede zítra.
Na jaký ranč?
Nebuď smutná.
Zbavila ses tohohle štěněte dřív, než sis myslela.
Nebo to bylo naopak?
Musím jít. Tryskáč čeká a já jdu pozdě.
-Dobrou noc. -Naser si!
Fedeho kamarád Andrésmůla
Překlad titulků: Pavla Le Roch
Kreativní dohled Kristýna