DOCTOR SLUMP
Onkelen min har laget milmyeon i 20 år.
Ingen vet hvorfor han ombestemte seg og sa ja til å jobbe
på pappas fiskekakefabrikk etter militærtjenesten.
Ba-da har vært iherdig i det siste.
Hvorfor skjærer jeg agurk?
Hvorfor koker jeg kraft på fredagskveldene?
Jeg må gjør det.
Men jeg er ikke sikker på
hvor lenge han holder ut.
Forresten,
er Ha-neul fortsatt arbeidsledig og henger hjemme?
Jeg har ikke hørt noe nytt, så jeg antar det.
Hva så om hun er lege? Hun er arbeidsledig og hjemmeværende.
Nettopp.
Wol-seon pleide å skryte av at Ha-neul skulle bli professor.
Jøsses, hun kommer nok sikkert full av bekymringer igjen i dag.
Det er trist å tenke på hvor nedslått hun kommer til å være.
Jøsses, jeg er også bekymret.
Mamma har aldri vært så stolt før.
Jeg kan ikke tro at vi lager alkohol på første date.
Hvorfor ikke?
Når de er brygget og gjæret,
tenk hvor fint det blir å drikke det med biff til.
Sa du at det tar tre måneder?
Vi kan drikke det på vår 100. dag sammen.
Hvorfor skal vi feire det? Vi er ikke barn.
Hvorfor ikke? Jeg vil feire alt.
Jeg skal være snill.
Jeg skal ringe og kjøpe god mat til deg.
Jeg skal bære tunge ting for deg.
Jeg skal beskytte deg.
Du er tåpelig.
Hvordan greier du å drikke så elegant?
-Det var så vakkert. -Hva mener du?
-Akkurat. Jeg har et spørsmål. -Hva da?
Har du alltid vært så vakker?
Seriøst.
-Hong-ran datet igjen. -Slutt.
-Ikke still rare spørsmål. -Hun innså noe.
At å være forelsket som å vente på at plommevin skulle gjæres.
Begge er fantastiske ting.
Alle levde livet sitt,
og jeg gikk langsomt nedover min egen vei.
"Hva venter meg rundt dette hjørnet?"
"Går det bra med meg nå?"
Jeg stilte meg selv slike spørsmål.
DOCTOR SLUMP
Greit.
Smak.
-Det er min første milmyeon. -Jøsses.
Skar du opp agurken og laget sausen selv?
Selvsagt.
Jeg laget kraften og nudlene også.
Jeg må ta et bilde.
Ba-das første milmyeon!
Spis. Det blir vassent.
Greit.
Den smaker som din.
-Ikke sant? -Ja.
Den er ikke ille.
Du store!
Utrolig.
Hvorfor gråter du?
Det smaker vel ikke så godt.
Jeg er stolt av ham.
Hva?
Hvorfor er du så dramatisk over milmyeon!
Har depresjonen blitt verre?
Din lille…
Du har hjulpet onkel Tae-seon hver dag for å lære deg dette.
Har du noensinne vært så iherdig før?
Nei.
Han sluttet på taekwondo etter tre dager.
Han studerte kunst i tre dager.
Han ga opp statstjenesteeksamen før læreboka kom.
Nettopp.
Han var personifiseringen av en som gir opp.
Men den samme gutten laget dette med vedholdenhet og utholdenhet.
Ba-da.
Jeg er glad for at du jobbet hardt for å lære og oppnå noe.
Det var det vi ville.
Tenk på hva du vil i livet mens du jobber her.
Ja, jeg skal hjelpe deg.
Det er kjempegodt.
Jeg er tilbake.
Kom inn.
-Jeg er sent ute. -Det går bra.
-Smak. -Det ser godt ut.
-Hva synes du? -Hva?
Er det en ny rett?
Den smaker annerledes.
Hvordan?
Den er litt tam.
Kanskje det er fordi jeg var sen, men nudlene er litt vasne.
Og…
Hva er det?
-Ikke spis. -Unnskyld?
Hva?
Onkel Tae-seon.
Hvor skal du?
-La oss gå ut. -Hva er det?
-La oss gå, sa jeg. -Ba-da.
-Bli med ut. -Vent, jeg…
-Hva foregår? -Kom igjen.
Gjorde jeg noe galt?
STENGT
Seriøst?
Var det Ba-da som laget milmyeonen?
Den Ba-da jeg kjenner? Broren din?
Han må ha jobbet hardt for å lære.
Da jeg så retten,
gråt jeg som en idiot fordi han endelig har blitt voksen.
Og jeg kritiserte retten. Ikke rart at jeg ble kastet ut.
Det var frustrerende å se at han ikke giddet noe.
Jeg ble stolt av at han hadde oppnådd noe og var ansvarlig.
-Én mindre bekymring for meg. -Ja.
-Hva med min bekymring? -Hva?
Jeg ba deg om å være familien min,
men du svarte ikke.
Jeg hadde sjansen til å si det.
Det vet du.
Ba-da.
Hva er dette?
Er du flau over å motta din første lønn?
Nei, det er ikke det.
Du ga meg en konvolutt med penger.
Jeg kan nesten ikke ta imot.
Hvorfor er du så voksen?
Du pleide å mase om 50 000 won.
Bruk dem klokt. Ikke kast bort alt på drinker og gaming.
Det er opp til meg.
Hvem betaler i konvolutt? Du er så gammeldags.
Ha det.
BUSANS ORIGINALE MILMYEON
Min kjære.
Hva gjør du?
Hvorfor koser du med konvolutten?
Har du fått brev fra ei jente du liker?
Håndskrevne brev? Det er gammeldags.
-Jøsses. -Det er mange gamlinger her.
Vi drar ut og spiser.
Jeg er mett etter milmyeonen.
Vi drar likevel. Jeg vil spandere.
Spandere?
Skal du spandere?
-Ja. -Si det igjen.
Vil du spandere i stedet for å be om mat?
Det er rart for meg også. Jeg har aldri spandert noe på deg.
Kom! De stenger snart.
Du.
Er dette en drøm?
Blir jeg svindlet? Er du Ba-da?
Er dette en maske?
-Jeg er skeptisk. -Det er meg.
-Kom. -Jøsses.
HANYANG HWARO
Hvordan smaker din brors første spandering?
Det er kjempegodt.
Jeg trodde aldri denne dagen ville komme.
Ikke jeg heller.
Hvem så for seg meg som voksen?
Spis.
Jeg fikk alltid penger av deg,
men jeg ville spandere minst én gang.
Hvorfor bare én? Gjør det ofte.
Vi får se.
Ikke bare si ting. støtt opp med handling også.
Jeg spanderer i dag, så spis.
Bare spis.
Jeg er mett. Jeg greier ikke mer.
Her er maten dere bestilte.
Takk.
-Hva er det? -Til mamma og onkel Tae-seon.
Her. Jeg betaler.
Nei, jeg betaler.
Ta bilde av at jeg betaler.
Så det ser ut som en hverdagslig greie. Et paparazzi-bilde.
Greit.
Jøsses.
Jeg ble vel ikke avvist?
Jeg fridde til henne,
men hun har ikke svart meg.
Hun har ikke sagt noe.
Sa jeg ikke at det var for tidlig?
Hva skal du gjøre?
Hun er vel for usikker til å svare.
Du passer vel best til dating,
ikke ekteskap.
Hva sier du? Det er ikke sant.
Det er ikke opp til deg.
Det er opp til henne.
Tenk på det.
Ville hun ikke svart om du var ektemannmateriale?
Du store.
Hva?
Jeg lurer på hva det er hun ikke liker.
Kom med det.
-Slåss til siste slutt. -Du er bare en ungkar.
-Dette blir graven din. -Greit.
NI-pasienten er her.
Jeg skal gjøre meg klar.
Du kunne sendt melding i stedet for å komme hit.
Vel…
Hun har vært rar, så jeg ville dobbeltsjekke.
Rar? Hva mener du?
Hun ombestemte seg til stadighet, og jeg tror hun har filmet.
Hun luktet alkohol under konsultasjonen.
Uansett
så blir hun glad hvis operasjonen lykkes.
Du kjenner meg.
Jeg kutter aldri blodkar med skalpell.
Jeg er hendig og rask, så hendene jobber lynraskt.
Jeg ante det ikke. Uansett, lykke til.
Den pøbelen.
God morgen. La oss gjøre vårt beste.
Jeg skal lage en ny skisse til designet
fra konsultasjonen med mer nøyaktige målinger.
Jeg vil ikke opereres igjen, så la dette bli den siste.
Du kan stole på meg.
-Gi 0,5 ml ketamin. -Ja, doktor.
GV.
Klar for konferansen om sykdomsforekomst og dødelighet neste uke?
Ikke ennå. Det er vanskelig.
Send meg skissen til utkastet, så sjekker jeg.
Takk, lektor!
Vi har mange syke pasienter, så ta deg av dem.
-Ja. -Ha det.
KJÆRESTEN
Opererer du? Ikke glem å spise.
Hei.
Jeong-woo. Skal vi spise middag sammen?
Gjerne. Finn ut hva du vil ha.
Jeg finner ut av det og reserverer et bord.
Reserverer?
Vi kan spise biff med utsikt over Han-elven.
Ut av det blå?
Jeg har noe jeg vil si.
Da ses vi senere.
Ser du? Jeg passer ikke bare til dating.
Du store.
Jeg er så fantastisk.
Gjør det komfortabelt
og enkelt.
-Sir. -Hei, dr. Nam.
Er du ledig? Kan vi drikke litt te?
Ja, kom inn.
Utsikt over elven og vin…
Det er en perfekt kveld for et svar.
Jeong-woo.
Hei.
Så fint det er her. Når har du vært her?
Tror du jeg har vært her før? Jeg søkte det opp.
Søkte du det opp og bestilte bord?
Hva er det du har å si?
Vel…
Skal vi spise først?
Jøss.
Jeg er for nervøs til å spise.
Kan du bare si det du vil si?
-Hva? -Jeg kveles snart.
Vel…
Jeg ville gi deg et svar angående ringen.
Det er ikke noe å svare, siden jeg føler det samme.
Men…
Noe uventet skjedde.
Uventet?
Sjefen vil ha meg i utlandet i seks måneder.
Hva?
Vi skal åpne et nytt barnesykehus neste år.
Han vil at jeg skal besøke sykehus
og se på anestesiologiavdelinger.
Ja vel.
Vent.
Hva vil du gjøre?
Vel…
Jeg tror det ville vært gøy.
Jeg er nysgjerrig. Jeg tror det ville hjulpet.
Hva stopper deg?
Det føles ikke bra å si
at vi må være fra hverandre i seks måneder
når du har fridd.
Det er fælt å forlate deg her.
Ha-neul.
Jeg vil at du skal følge hjertet.
Jeg vil ikke være grunnen til at du nøler
med å ta en avgjørelse.
Jeg sa jeg ikke vil stå i veien for karrieren din.
Ikke tenk på meg.
Dra.
Jeong-woo.
-Hva gjør du? -Hva?
Biffen var her.
Spis.
-Den blir kald. -Ok.
Når drar du?
Det skjedde plutselig.
Så jeg må dra snart. Neste måned.
Neste måned?
Jeg er tørst.
Det er en vase!
Det er for mange glass.
Andre har vel gjort samme feil?
Det er en flott mulighet.
Gratulerer.
Takk.
Det er en bra mulighet.
Jeg er glad.
Han virker ok og ikke ok samtidig.
Jøss.
Hva? Seks måneder?
Tuller du? Skal jeg vente i seks måneder?
Selv tre måneder er lenge.
Én måned er også lenge. Én dag! Nei, ikke dra!
Hvorfor?
Pokker ta!
Jeg trodde endelig vi var på riktig spor etter prøvelsen.
Nei!
Ikke dra. Hvorfor?
Hvorfor?
Ikke dra!
Vær så snill!
Jeong-woo!
Vent!
Din pøbel.
Det var nære på.
-Hva er det med ansiktet ditt? -Hva mener du?
Du ser så nedtrykt ut.
Hva er det? Har Ha-neul avvist deg?
Nei, hun har ikke det.
Hva er det da? Har du kjøpt aksjer med erstatninger, men de stupte?
-Har du blitt utsatt for eiendomssvindel? -Kan du bare gå og la meg være?
Gå? Hvordan kan jeg det?
Unnskyld! Åpne!
Bare gå!
Hvorfor må jeg gå?
Vent.
Hva er det?
Har en pasient sendt inn en klage?
Dr. Bin Dae-yeong!
Er ikke du frøken Oh Ji-eun? Hva gjør du her så tidlig?
Hva skal du gjøre med øynene mine?
Du sa du skulle gjøre meg vakker, men de er ujevne!
De er ikke ujevne.
Ikke lyv. Jeg visste du ville nekte.
Se.
Denne siden er tre mm, men denne er 3,1 mm.
Du har ødelagt livet mitt!
Jeg var på en audition i går og mislyktes.
Jeg har allerede forklart det.
På grunn av det asymmetriske fjeset og ulik øyestørrelse,
vil øyenlokkene se ujevne ut selv om de er like store.
Det har bare gått fem dager,
og når du er hoven, ser det verre ut.
Gi det tid. Er du fortsatt misfornøyd, så…
Nei takk.
Jeg stolte på en kvakksalver.
Du har visst drukket. Kom tilbake neste gang…
Du.
Jeg vil ha kompensasjon
og du må ta ansvaret for min mislykkede audition.
Hvorfor er det mitt ansvar?
La oss være ærlige.
Du burde utsatt operasjonen om auditionen var så viktig.
Ikke vær sta. Jeg har forklart det.
Sta? Hvordan våger du etter du har ødelagt livet mitt?
Unna vei!
-Frue. -Din lille…
Frue!
Hva gjør du?
Ikke gjør det, frue!
Jeg kan ikke tro at hun så det.
Hun må være skuffet over meg.
Jeg skulle beskytte henne,
men hun beskyttet meg.
Jeg er en idiot.
Kom inn.
Jeg hørte det.
-Har det spredt seg allerede? -Ja.
Alle syntes hun var rar og prøvde å fraråde deg.
Jeg ville ta så mange operasjoner som mulig.
Operasjonen gikk bra, så ingen grunn til bekymring.
Du må slutte å være for snill og ikke ta pasienter som virker rare.
Greit.
OPPSIGELSESBREV
Hva er dette?
-Jeg håper det går bra med meg borte. -Sier du opp?
Har jeg gjort deg opprørt?
Ja, på mange måter.
Vent.
Ikke si at du slutter
fordi jeg har kjæreste og du har følelser for meg.
Hva slags tull er det?
Tull?
Sist sa du
at du kunne fått følelser om vi var strandet.
Derfor gispet de andre sykepleierne.
Jeg sa bare det
for å hjelpe deg siden du og dr. Lee var så lunkne.
Jeg vanæret familien min da jeg falt og kysset deg ved et uhell.
Så slutter du
for å gjenopprette familiens ære eller noe?
Det er ikke derfor.
-Jeg skal reise. -Reise?
Det har vært drømmen min å bruke penger på å reise verden rundt.
Jeg vil gjøre det før det er for sent.
Jaså?
Jeg skal finne min egen lykke.
Farvel, dr. Bin!
LA BEAUTE KLINIKK FOR PLASTISK KIRURGI
Går det bra?
Nei, det gjør ikke det.
En pasient klaget og Hong-ran så det.
I tillegg har sykepleier Do sagt opp.
-Hva? -Jeg fikk alle dårlige nyheter samtidig.
Jeg har kommet hit fordi sykepleier Do tok seg av alt.
Jeg har stolt på henne. Det er trist at hun slutter.
Da vil du savne henne.
Overtal henne til å bli.
Det går nok ikke.
Det hadde uansett ikke føltes bra.
Jeg må la henne følge drømmen.
Drømmen?
Hun drømmer om å reise før det er for sent.
Det var kult at hun sa det.
Det er flott å ha en drøm.
Øynene strålte da hun snakket.
Enkelte ting kan du bare gjøre nå.
Jeg ville ikke være egoistisk og stå i veien.
Hvis jeg bryr meg om henne,
må jeg la henne gå.
KJÆRESTEN
-Er du ferdig på jobb? -Ja.
Jeg må bare sjekke journaler.
Jaså?
Hvor lang tid tar det?
Ti minutter?
Greit.
Kan jeg vente inne?
Hva?
Hva foregår?
Jeg ville dra hjem sammen.
Ikke tenk på meg og jobb. Jeg jobber mens jeg venter.
Nei, jeg kan komme tidlig i morgen.
Vi går.
-Vi går. -Vi går.
Har du sagt til sjefen at du drar?
Ikke ennå.
Jeg ba om tid til å tenke meg om.
-Hvorfor? -Vel…
Seks måneder kan være både kort og lenge.
Kanskje jeg forhastet meg.
Du virket oppskaket, og det plaget meg.
Nå som jeg er lektor, har jeg mye jobb å gjøre.
Jeg har det bra, så jeg trenger ikke å dra utenlands.
Jeg vil ikke dra fra deg.
Jeg er enig.
Jeg vil ikke at du skal dra.
Jeg får ikke se ditt vakre ansikt på seks måneder.
Men jeg ombestemte meg.
Enkelte ting kan du bare gjøre nå.
Det er ikke rettferdig av meg å ta det fra deg.
Seks måneder går fort. Vi kan ringe ofte.
Jeg kan besøke deg når jeg har tid.
-Kan du det? -Ja.
Skal du besøke meg i USA?
Selvsagt.
Du kan vise meg rundt på sykehusene der.
Den kvelden
oppførte jeg meg nonchalant fordi jeg var opprørt
av den uventede nyheten.
Men jeg mener det.
Du bør dra.
Jeong-woo.
Vi skal tilbringe mye tid sammen frem til da.
Og dra på alle datene jeg vil. Ok?
Ok.
Takk.
Jeg også.
Forresten,
så du at jeg var opprørt den kvelden?
Tja… Nei, overhodet ikke.
Jeg mener det.
Jøsses.
Hallo, sir.
Jeg har tenkt på det.
Jeg skal gjøre et forsøk.
Jeg gleder meg.
Bra jobbet.
-Tror du jeg gjør det bra? -Selvsagt.
-Du klarer det! -Det vil jeg.
Det føles så rart.
Hva føles rart?
At du skal gå her uten meg.
Seks måneder går vel fort?
Selvsagt.
Du skal vel ringe meg ofte?
Så klart!
Du kommer vel på besøk?
Jeg savner deg allerede!
Jeg kommer til å savne deg sånn!
Jeg savner deg når du er her!
Hva skal jeg gjøre?
Jeong-woo.
Jeg savner deg allerede.
Ikke forlat meg!
Unnskyld? Hva mener du?
Tar du tilbake tilbudet? Hvorfor?
For å være ærlig,
ville professor Na Seong-sik sende professor Kim.
Professor Kim takket nei, så du fikk tilbudet.
Hun ombestemte seg.
Professor Na mener det er bedre om hun drar.
Jeg er lei for det.
Jeg lover å anbefale deg først om muligheten byr seg.
Jeg bør gå.
Hvorfor ga han meg tilbudet?
Ha-neul!
Jeong-woo.
Fikk du også gå tidlig?
Nei, jeg tok ettermiddagen fri fordi du ble tidlig ferdig.
Vi skal jo gå på alle datene jeg vil før du drar.
Jeg har begrenset dem til fem, og en av dem
er å vente på deg og dra hjem hånd i hånd.
-Du… -Det går bra.
Jeg ventet ikke lenge. Bare 17 minutter?
-Kom igjen. -Ok.
TTEOKBOKKI
Det er fint å ta en matbit sammen etter jobb.
Ikke sant?
Jeg antar det.
Denne gleden varer ikke lenge
siden du drar den tredje neste måned.
Jeong-woo…
Jeg burde ikke sagt det.
Ikke føl press. Det er trist at du drar, men jeg stopper deg ikke.
Jeg er stolt over at du er en moderne kvinne som sprer vingene
og viser hva du kan.
Vi kan spise tteokbokki hver dag når du kommer tilbake.
-Nei, jeg… -Hør på meg.
Jeg prøver ikke å presse deg.
Akkurat.
Det neste på agendaen er…
-Hvorfor stirrer du? -Hva?
Akkurat.
Du lurer vel på hvorfor vi er i spillehallen.
Da jeg tok deg med hit for første gang,
så jeg hvor glad du ble da vi fikk mynter der.
Første gang jeg syntes du var søt.
Jeg husket det, så jeg ville dra tilbake hit.
Hvorfor gråter jeg? Jøss. Hva er galt med meg?
Jeong-woo, jeg må si deg noe.
-Tilbudet ble kansellert… -Kansellert?
Ikke si det.
Jeg fikk tårer i øynene. Det går bra.
Hør her…
Jeg skal ikke gråte mens jeg venter.
Jeg skal jobbe med meg selv.
Så…
Ett minutt.
Hei.
Jeg drar om ti. Greit.
Ikke tenk på meg. Bare fokuser på jobben din.
-Ok? -Ok. Men…
Vi kommer til å dø.
Gratulerer.
Hva er dette?
Ta-da!
Jeong-woo ville gi deg en avskjedsfest,
så vi laget en i amerikansk stil.
Hva?
Sitt. Jeg har vondt i beina.
-Skynd deg. -Kom hit.
-Hit.
Kom igjen.
Greit.
KOREAS NAM HA-NEUL AMERIKANSK DEBUTFEST
Her. Ta denne.
Hva?
Ikke drukne deg selv i jobb når du kommer dit.
Bruk pengene på sightseeing og god mat.
-Jøsses. -Her. Denne er fra meg.
Jeg laget en pute av bokhvete.
De sier det er vanskelig å bli vant til utenlandske puter.
Jeg jobbet med den hele natten så bruk den og sov godt.
Hun starter igjen.
Farvel betyr ikke
At vi skilles for alltid
Det betyr at vi lover
GRATULERER MED USA-DEBUTEN
At vi sees igjen
Tiden vår sammen
Vil bli et minne
Vi må finne vår egen vei
Dr. Nam, beklager at tilbudet ble kansellert.
Din sjanse kommer nok.
Gratulerer med USA-debuten!
-Gratulerer! -Vent, mamma.
Jeg…
For å være ærlig…
-Ikke dra! -Du store.
-Jeg greier ikke dette. -Hva da?
Du kan ikke dra.
-Men… -Ikke dra, Ha-neul!
Vent!
Jeg kan ikke leve uten deg!
Lov meg at du ikke drar!
-Hva? -Ok?
Ikke dra!
-Slipp meg! -Ikke dra!
Ha-neul…
Ikke dra…
Ikke dra, Ha-neul!
Hva har du gjort?
Du ble mer søkkvåt enn jeg trodde.
-Hvordan visste du det? -Hva?
Hva da?
Du sa du ikke skulle stå i veien for meg.
Hvorfor stopper du meg nå?
Du fant ut at jeg ikke skal dra?
Helt ærlig
så leste jeg tilfeldigvis meldingen.
Meldingen?
Avlyst? Hva skjedde?
De sender en annen professor.
Sykehuset er latterlig.
De kan ikke leke med deg. Hvordan kunne de ombestemme seg?
Du må ha vært lei deg, men så kunne du ikke si noe.
Det er ikke sant.
Jeg sa ifra.
Jeg bør gå.
Sir.
Burde det ikke vært avgjort siden professor Kim sa nei?
Du ga meg tilbudet etterpå,
og jeg sa ja til å dra.
Da er det jeg som bør dra.
Hvorfor må jeg føye meg når jeg måtte tenke meg så godt om?
Fordi styrelederen foretrekker henne?
Professor Nam.
Sir.
Jeg bestemte meg for noe før jeg kom tilbake på jobb.
Jeg lovte meg selv å si ifra når jeg ble såret eller fornærmet.
Det utgjør ingen forskjell,
men jeg sier ifra for min egen del.
Først var jeg opprørt,
men jeg sa ifra og la det bak meg.
Jeg har opplevd verre.
Takk for at du hjalp meg og redde ansikt,
men jeg skal si det til familien også. Det er ikke så ille.
-Hvorfor smiler du? -Du har forandret deg.
-Har jeg det? -Ja.
Jeg tror også det.
Akkurat.
Du hadde fem dater du ville dra på før jeg dro til USA.
Hvor mange har vi vært på?
Vi gikk hjem sammen etter jobb, var i spillehallen
og hadde en avskjedsfest.
Vi har vært på tre og har to igjen.
Vi må dra på resten.
Vi kan ikke kaste bort innsatsen. Hva skal vi gjøre?
Jeg tenkte at du ville savne koreansk mat der.
De har sikkert koreanske restauranter der.
Men ikke laget av meg, så jeg ville lage mat til deg.
Jaså?
Det blir godt.
Du imponerte meg med gimbap.
-Skal jeg glede meg? -Gjør deg klar.
Jeg gleder meg sånn!
Greit. Hva er den siste?
-Det er hemmelig. -Jøss!
Hvorfor? SI det.
Den gamle meg ville tenkt:
"Hvorfor fikk jeg ikke dra? Hva mangler jeg?"
Jeg ville vært motløs og klandret meg selv.
SUNSHINE KLINIKK FOR MENTAL HELSE
Men nå vet jeg det.
Selv når jeg ikke oppnår ønsker resultat,
er det greit å være lei seg.
Jeg skal håpe på mer hell neste gang
og fokusere på jobben min.
Det ser godt ut.
Hva kan jeg hjelpe til med?
Ditt vakre ansikt er nok hjelp.
Du er teit.
Det er sant.
Det ser så godt ut.
Dette er et kongelig måltid, ikke bare koreansk.
Hvordan laget du det?
Jeg tok et par matlagingskurs.
Spis.
Takk for måltidet.
Jeg skal gi deg en.
Her. Smal på denne også.
-Er det godt? -Kjempegodt.
Utrolig at du bare tok et par kurs.
Livet er en lang reise.
Livet er ikke meningsløst bare fordi jeg ikke nådde et mål
på et bestemt tidspunkt og sted.
Det kan skje i morgen eller på det neste stedet.
Hellet finnes, og det venter på meg.
Det er det jeg tror nå.
-Følte du virkelig det? -Ja.
Jeg ble bekymret da jeg hørte om professor Min
etter du hadde sett bildet hans her.
Men når jeg ser hvor modig…
Når jeg ser hvor mye sterkere du har blitt,
er jeg lettet.
Synes du det?
Hvordan føles det? Tror du at du har blitt friskere?
Jeg tror jeg er bedre.
Skal vi ta en ny test?
"Jeg er lykkelig."
HÅPLØSHETS- OG DEPRESJONSTEST
"Jeg føler fred."
JA
"Jeg er ikke skuffet med tanke på fremtiden."
NEI
"Jeg er ikke skuffet over meg selv."
NEI
"Livet mitt har vært fullt av fiaskoer."
NEI
Jeg tror du er bedre.
Du trenger ikke å komme hit lenger.
Er du sikker på det?
Du har evnen til å glemme smerten.
Innsatsen du har lagt ned frem til i dag
vil beskytte deg fra nå av.
Du trenger ikke å følge meg ut.
Jeg liker å følge pasientene mine ut den siste dagen deres.
SUNSHINE KLINIKK FOR MENTAL HELSE
Det er mange som lider, eller hva?
Akkurat som vi drar til biblioteket for å lese bøker
eller til kunstgalleriet for å se på bilder,
kom de hit for å bli bedre.
Så…
…alle vil bli bedre.
Hva betyr bedre?
Betyr det at de blir lykkelige?
Nei.
De vil godta uhell.
"Jeg kan bli nedtrykt igjen, men det er greit."
"Jeg har styrken til å tåle uhell om de kommer."
Det er det de tror.
Skynd deg!
Du store.
Hvorfor vil du gi meg en veske?
Du har ingen fine.
Min første lønn var ikke nok, så jeg sparte min andre.
Hva med denne? Jeg har sett på den.
Du kan ikke bruke penger du har jobbet har for på en veske.
Jøsses.
1,8 millioner won?
Vi drar.
Hvorfor? Jeg vil kjøpe en til deg.
-Kom. -Frue.
Får vi se på denne vesken?
Er det vinterkolleksjonen? Den er hennes stil.
-Den er fin. -Vi drar.
Hvorfor det? Vent.
Kom! Kan vi se?
Unnskyld.
Vent!
Kom tilbake!
Når ordnet du alt dette?
Jeg lagde dem i morges.
Er dette alt?
Har du med pølser eller kylling?
Nei, du kan spise dette.
Du må ikke være kresen.
Du spiser ikke gulrøtter.
Jeg er voksen, så det går bra.
Urettferdig. Voksne burde gå foran som et godt eksempel.
-Herr Bin. -Ja?
Hva synes du?
Jeg er enig. Hun bør gå foran som et godt eksempel.
Sier du at jeg er en dårlig mor og et dårlig forbilde?
Jeg mente ikke det.
Han er liten, så jeg tar hans side.
Tar min side? Behandler du meg som et barn?
Nei, jeg gjør ikke det.
Opp med humøret.
Du skal få en drue.
-Her. -Takk.
Du er best.
Du også.
Er det ikke godt?
Hva er dette?
Hvorfor er jeg trist?
Så søt.
Du burde ha latt meg kjøpe en.
Du mangler ambisjon.
Det er bedre.
Kan ikke bruke to lønninger på en veske til 1,8 millioner won.
Da er jeg senil.
Jeg liker denne mye bedre.
Den kan brukes hver dag.
Det er bra at du har jobb.
Du kjøpte en lommebok
og denne gode isen.
Ikke sant?
Jeg er ikke som Ha-neul, men jeg er vel ikke ille?
Hva snakker du om?
Dere er gode på forskjellige måter.
Samme det. Du kjefter alltid på meg.
Ja, men det betyr ikke at du ikke er dyrebar.
Du er barnet mitt. Så klart er du spesiell.
Spar deg. Ikke lyv.
Hun er bedre.
Hun er lege, jeg er gjennomsnittlig. Du er mer stolt av henne.
Kanskje skjebnen vår var forutbestemt.
Hun heter Ha-neul fordi himmelen var vakker.
Jeg er Ba-da for å passe til henne.
Hva sier du?
Du heter Ba-da fordi jeg drømte om havet.
-Er det sant? -Ja.
Jeg drømte om en regnbue som strakk seg over et glitrende hav.
Jeg greide ikke å glemme hvor vakker den var da jeg våknet.
Jeg ga deg navnet Ba-da i stedet for Regnbue.
Er det sant?
Som du sa,
du kan bli bygningseier eller ta over onkel Tae-seons restaurant.
Samme hva du bestemmer deg for,
vil du alltid være
regnbuen over det glitrende havet.
Strål på din egen måte. Ok?
Det var kleint.
Du gjør meg flau i dag med den regnbuehistorien.
Poser. Jeg vil ta et bilde.
Skal jeg det?
Greit.
-Smil. -Greit.
-Skal vi se. -Send dem til meg.
Greit.
SØNNENS FØRSTE RETT!
Jøss, så pen du er.
SØNNEN MIN
Så fint.
Dette ser bra ut!
Jeg gjespet ikke av kjedsomhet.
Jeg leste konferanseartikler, så det ble lite søvn.
Da må du være trøtt.
-Vil du ha kaffe? -Kaffe?
Ta en.
KAFFEGODTERI
Kanskje du er sliten, men du ser så nedtrykt ut i dag.
Jeg er ikke nedtrykt.
Helt ærlig
så er jeg litt flau.
-Hvorfor det? -På grunn av den dagen.
På klinikken.
På grunn av det som skjedde?
Det er pasientens skyld.
Det var flaut at du så meg slik.
Da vi laget plommevin, sa jeg at jeg skulle beskytte deg.
I stedet beskyttet du meg.
Hvem bryr seg om det?
Vi kan bytte på å beskytte hverandre.
Jeg er eldre enn deg.
Jeg vil imponere deg.
Jeg er ikke sammen med deg for å bli imponert.
Jeg liker at du er godhjertet.
Jeg innså at en snill, ren sjel er best.
Du er en oppriktig person som bruker tid på små ting,
som å fange maur med en gutt.
Det må ha vært vanskelig å la sykepleier Do og Jeong-woo gå.
Nei, det var lett.
Nå som det går bedre, er det riktig av ham å åpne
sin egen praksis som han kan drive selv.
Han hadde dratt til slutt uansett.
Hun vil følge drømmene sine.
Jeg lar henne dra med glede.
Ikke bare henne.
Jeg lar deg dra også.
Hva?
-Jeg? -Ja.
-Hvorfor? -Du bør åpne din egen praksis.
Det har ikke gått seks måneder engang.
Spiller den en rolle? Du er bedre nå.
Men likevel…
Klinikkens omdømme ble svertet da folk hørte
at jeg mistet skalpellen.
Du hjalp meg
på beina igjen, jeg må gjengjelde det.
Du kan gjengjelde tjenesten ved å dra.
Jeg har ikke råd til lønnen din.
Dette er
din tid til å dra.
Han ville aldri nevnt det,
så jeg sa det først.
Det er alt.
Jøss. Hvorfor klemmer du meg?
Ser du? Du er en snill mann.
Jeg er glad for at jeg er sammen med deg nå.
Hvordan går klinikkforberedelsene hans?
Jeg vet ikke.
Nå som han har penger, kjøper han sikkert en fin bil.
Tror du han vil åpne en større klinikk
og gjøre et råflott comeback?
BUSANS ORIGINALE MILMYEON TAE-SEON, BA-DA
EN KLINIKK UTEN SIDESTYKKE
LOGIN KLINIKK FOR PLASTISK KIRURGI YEO JEONG-WOO
Gratulerer. Jeg er stolt av deg.
Endelig har du åpnet klinikken.
Hva? Gråter du?
Det føles rart.
Før tenkte jeg ikke på å åpne en klinikk.
Men nå er alt så rørende.
Sofaen er fantastisk.
Bordet er så flott.
Jeg skal donere penger til veldedighet og jobbe hardt.
Livet er dyrebart.
Du er utrolig.
Greier du deg alene? Du pleide å ha mange leger.
Jeg ville starte lite.
Jeg tar kun imot noen få pasienter og skaper god kontakt med dem.
Jeg skal ikke slite meg ut.
Akkurat. Her.
Det var ikke nødvendig.
Jeg ville drikke den.
Jeg ville ha en privat feiring.
En fest for oss to?
Sett deg.
Jeong-woo startet et nytt kapittel i livet.
Og de rundt meg
fortsatte også å leve sine egne liv.
Ba-da jakter på en liten drøm.
Han vil bli berømt med milmyeonen.
Han spør ikke lenger oss om penger.
BUSANS ORIGINALE MILMYEON
Hallo.
Vi leverer ikke.
-Det er ikke derfor jeg er her. -Dan-bi.
Tae-seon?
Er det virkelig deg?
Hvordan har du hatt det?
Hvordan har du det? Nei.
Hva gjør du her?
Jeg leverte i området
og kom hit for å spise milmyeon.
Hva gjør du i Seoul?
Jeg bor her.
Det er evigheter siden.
Jeg husker den dagen
du kom til Busan og spurte meg om veien.
Du har ikke forandret deg.
Ikke du heller.
Du fortalte meg veien
til populære svinesuppe og ris, milmyeon- og nakgopsae-restauranter i Busan.
Du er den samme hjelpsomme
og hyggelige mannen.
Skulle du ikke jobbe på fabrikken til svogeren din?
Jo, jeg gjorde det.
Siden du elsket milmyeon,
spiste vi alltid det på datene våre.
Akkurat.
Jeg trodde du ville komme på besøk
hvis jeg åpnet en milmyeon-restaurant.
Jeg tenkte på det da jeg flyttet hit.
Og her er du.
Er du gift?
Nei.
Er du sammen med noen?
Nei.
Greit.
Onkel Tae-seon så igjen sin første kjærlighet.
Jeg håpet hans stille og sedvanlige liv
ville bli fylt med lykke som en stor dumpling.
REN KJÆRLIGHET LEVERING
DING-DONG DAN-BI ER HER FOR Å FYLLE DITT TOMME LIV
Mamma var den som lo…
…og gråt mest på grunn av oss.
Hun sluttet å dyrke kål.
Hun ville holde løftet om å gi barna en god oppdragelse.
Jeg satte sånn pris på henne
fordi hun prøvde å gjøre sitt beste hver dag.
Greit.
Hallo, mine Bindunger
Hei, Bindung-vennene mine!
Det var lenge siden.
Mange av dere
lurer nok ikke på hva jeg har drevet med.
Likevel ville jeg filme i dag
og si hva jeg har drevet med.
Du store.
Hva er det? Er du flau?
Jeg er vant til det, så det går bra.
Hva med fru Lee?
-Vet hun om dette? -Vel…
Hun vet alt om meg, og liker meg fortsatt.
Hun liker meg som jeg er.
Og denne godhjertede mannen…
KIRURGIENS MICHELANGELO
DR. BIN OG RISKOKERORKESTERET
Han vil få et lykkelig liv med en som er helt lik ham.
Jeg vil ha spyd for 25 000 won.
-Greit. -Herr Han!
Hvordan fant du oss?
Jeong-woo fortalte meg om dere.
Akkurat.
Han opererte deg visst.
Du trengte justeringer. Er dette resultatet?
Hei!
Det var ryggen min.
Trenger du ikke fiksing foran?
Se på dere to kjeltringer.
Dere erter meg som før i tiden.
Glem spydene. Jeg drar.
-Vi tuller bare. -Kom hit.
-Smak. -Smak.
-Vi har en spesialsaus. -Vi laget den.
-Det er godt! -Ikke sant?
-Det er godt! -Skål!
-Skål!
Lykke til!
Selv om alle dager har sine utfordringer…
Dr. Kang.
Vil du jobbe med meg?
Jeg trenger en som er pålitelig.
Jeg tror jeg kan takle
alt i livet.
Til slutt, for oss…
Denne mørke klinikken minner meg om den dagen.
Hvilken dag?
Jeg falt uten for rettssalen
den dagen jeg ga deg avhandlingen.
Akkurat.
Du tok meg med til den stengte klinikken for å se på såret.
Det tomme rommet minte om deg, og jeg ble helt knust.
Nå som du er på beina igjen,
blir jeg så rørt.
Helt ærlig.
Jeg kunne ikke gjort dette uten deg.
Husker du dagen vi skulle se soloppgangen, men mislyktes?
Selvsagt.
Det var synd. Vi hadde reist så langt.
Helt klart.
Så kanskje
vi kan dra nå?
Akkurat nå?
Jeg har én date til jeg vil gå på.
Det er å se soloppgangen sammen. Det plaget meg at vi mislyktes sist.
Hva sier du?
Skal vi dra?
-Ok. -Kom igjen!
-Bra! -Er det togbilletter igjen?
Da vi opplevde fortvilelse,
var alt ukontrollerbart.
Vi trodde livet var over.
Vi trodde vi ikke ville greie
å unnslippe nedeperiodene på lenge.
Men
nedeperiodene var ikke så ille som vi trodde.
Vi gråt sammen den kvelden.
Vi holdt ut smerten,
overvant frykten
og kom oss på beina igjen.
MIN KYUNG-MIN
Vi lærte å ha det vondt en kort periode og sette pris på minnene en stund.
Dr. Yeo, du kan begynne.
Vi greide å unnslippe nedeperiodene våre.
Dette er fint.
-Der er den! -Du har rett!
Den er så rundt og vakker.
Vi gikk glipp av den sist, men endelig fikk vi se den.
Du har rett.
Håper vi fortsetter å gå overens.
-Ok. -Ok.
Ja.
Vet du at du fortsatt ikke har svart meg?
På hva?
Du har ikke svart på frieriet.
Vi skal ta bryllupsbilder i neste uke,
så spiller det en rolle?
Du må fortsatt gi meg et svar.
Greit.
La oss bare gifte oss.
"La oss bare gifte oss"?
Er vi sent ute?
Gi meg et skikkelig svar!
Nei, jeg kan ikke det.
Hva? Selvsagt kan du det.
Vent. Hvor skal du?
-Jeg… -Kom tilbake.
Jeg er for flau til å bli her.
Så vent på meg.
Kan være glad i dag
og trist i morgen.
Men det er greit.
Finnes det tristhet, finnes det også lykke.
Vi har styrken til å holde ut
tristhet og uhell.
Og det er nok.
EPILOG
NAM HA-NEUL, YEO JEONG-WOO VI GIFTER OSS!
JA! VIL DU GIFTE DEG HUN SA JA! - KJÆRLIGHET
DOCTOR SLUMP
Tekst: Mari Hegstad Rowland