DOCTOR SLUMP
Vi föredrar privatlärare som gått på Hanguks universitet,
så jag var tveksam till
att anställa dig.
-Jaha. -Men professor Jang rekommenderade dig.
Dina elever har kommit in på universitetet.
Men det var inget lätt beslut, så gör ditt bästa.
Ja, frun.
Du vet var jag och min man studerade, va?
Ja, det vet jag.
Vi förväntar oss att vår son kommer in på läkarlinjen.
Det är minimikravet i vår familj.
Ja, frun.
Jeong-woo kommer snart. Du kan vänta i hans rum.
Det ligger där borta.
Okej, tack.
Just det. Här.
Jag dubblade din ursprungliga lön.
Det behövs inte.
Då lär du inte jobba lika hårt.
Jag hörde att din familj har det tufft, så ta pengarna.
Och visa vad du går för.
CSAT-ARBETSBOK FÖR SISTAÅRSELEVER
HEDERSUTMÄRKELSE UTMÄRKELSE FÖR UTMÄRKTA STUDIERESULTAT
Jag tyckte synd om grabben redan innan jag träffat honom.
Jag tänkte att han måste vantrivas hemma.
Hej. Har du väntat länge?
Jag fick stanna kvar och städa.
-Trevligt att träffas. Min Kyung-min. -Hej.
Jag är toppelev på Yeongwons gymnasieskola.
Yeo Jeong-woo. Jag klarar alla prov.
Hoppas du trivs.
Okej. Ja, visst.
Herr Min.
Snälla, gör mig till en matteguru.
-Matten är för svår. -Visst.
-Ska vi? -Då kör vi!
-Ja, då kör vi igång. -Nu kör vi!
Kom igen!
Okej. Då börjar vi.
Så 1K minus BK är…
Vänta lite.
Lös det här först.
-Okej. -Ja.
Du komplicerar det och gör det svårare för dig själv.
-Jaha. -Dela upp det istället. Försök.
-Sen… -Okej.
-Sigma… -Ja.
-K är mellan ett och fem. -Så, ja.
Varför är du så stel?
-Jösses. -Du är spänd.
-Det känns bra. -Här?
-Nu vet jag! -Jaså?
Sigma K är det högsta och lägsta värdet av AK från ett till tio.
Baserat på de här faktorerna, kan du hitta de rätta sekvenserna?
Yeo Jeong-woo!
Jag sov inte. Jag funderade bara.
Du skrämde mig. Jag trodde att jag slumrat till i skolan.
Vi är nästan klara.
Du får sova när du löst det.
-Var någonstans var vi? -Var?
Ska jag ta det från början? Jösses. Kom här.
-Titta här. -Ja?
Kyung-min!
Jeong-woo.
Vår lektion är inte förrän ikväll.
Jag ville gå till bokhandeln, men den var stängd.
Då kan du bjuda mig på lite ramyeon.
Du har aldrig bjudit på lunch.
Det gör jag gärna, jag var bara rädd för vad din mamma
-skulle säga. -Jisses.
Kom igen. Jag köper lite ramyeon åt dig. Och lite ostfylld gimbap.
-Menar du allvar? -Ja. Kom igen.
Jag äter mycket. Det gör inget, va?
Vad gott det ser ut.
-Tack för maten. -Ät nu.
-Här kommer lite gimbap. -Tack.
Tack.
Att doppa gimbap i buljong är det bästa som finns.
Ja, men kalla mig inte Kyung-min inför din mamma.
-Hon varnade mig. -Jag vet.
"Vänskap och småprat kommer i vägen för dina studier.
Tvinga mig inte att sparka honom.
Se honom som en främling."
Det var vad min mamma sa.
Är du okej?
-Ja. -Jag preciserade inte om vad.
Vad det än är, mår jag bra.
Jösses.
Ska jag tycka synd om dig eller känna mig stolt?
-Ibland gör det mig bitter. -Bitter över vad?
Mitt liv.
Mina föräldrar.
Mina tankar. Ibland stör det mig.
När jag ser dig inser jag att jag måste bättra mig.
Varför var Haesungs vice vd på Jeong-woos rättegång?
Jag sprang på honom den dagen.
Du måste ha sett fel.
Det kommer vi snart att få veta.
Övervakningskameran kommer att avslöja det.
Har Haesung något med felbehandlingen att göra?
Är du…
…inblandad i Jeong-woos fall?
Du…
Vad gjorde Jeong-woo?
Han gjorde aldrig något fel.
Vore det en ursäkt om jag sa…
…att det plågade mig?
DOCTOR SLUMP
Varför gör du inga dumplings?
Degbitarna är hopklistrade.
-Ta en ny. -Vänta.
Så där, ja.
Jeong-woo? Vad gör du här så sent?
-Kom in. -Hej.
-Det var tänt,
så jag tänkte titta förbi.
-Ni gör dumplings. -Ja.
-Vilken överraskning. -Ha-neul…
…är inte hemma än, va?
Nej, inte än.
Ring henne.
Hon svarar inte.
Jaha. Här.
Ja.
AKUTMOTTAGNING
RÄDDNINGSTJÄNST 112
Hur mår de?
Nam Ha-neul, 33 år, nästan medvetslös när vi kom dit.
Blodtryck är 80 över 40, puls på 120, andetag 35.
Lågt blodtryck, ökad andningsfrekvens.
Vi börjar med FAST.
-Hitåt. -Okej.
Vad menar du?
Säger du
att Ha-neul var med om en bilolycka och är medvetslös?
Ja, vi misstänker blödning i brösthålan,
vilket kräver omedelbar operation.
Men vi behöver ditt samtycke först.
Vad pratar han om?
Och utöver blödning i brösthålan?
Endast operationen kan avgöra det,
men det kan röra sig om en hjärtskada.
En hjärtskada? Är inte det farligt?
Jo, det kan förorsaka dödsfall.
Du måste ge ditt samtycke.
Vi måste skynda oss dit och kolla läget.
Okej.
-Okej. -Snälla.
Operera min dotter!
Snälla rädda henne!
Billyckan orsakade flera revbensfrakturer.
Sonogrammet visar tecken på blödning och lungskada.
Ultraljudet räcker inte för att bedöma hjärtskadan,
vi måste göra ett snitt.
Jag håller blodtrycket på 90 över 60 med IV-dropp och transfusion.
Kan jag börja?
Ja, det kan du.
Skalpell.
PATIENTENS NAMN NAM HA-NEUL
CENTRALT OPERATIONSCENTER
Det var ett tag sedan sist. Jag beklagar omständigheterna.
Så vad var det som hände?
Jag frågade runt.
Enkelt uttryckt,
skadade hon bröstkorgen under olyckan.
Hon bröt revbenen
och benen trängde in i hennes lungor.
Blödningen i lungorna kan vara livshotande,
så akut operation var nödvändig.
Om lungorna är okej, lär de bara ta bort en del
och laga de brutna benen.
Revbenen kommer att läka, men klarar hon sig utan hela lungor?
Det går att ta bort delar av dem.
Lungorna består av delar. De återgår snabbt till normal storlek.
Det lär inte påverka henne i vardagen.
Hon behöver inte heller ta medicin hela livet.
Mamma, var är Ha-neul?
-Håller de på att operera henne? -Ja.
Ha-neul klarar sig säkert.
Vi måste vara starka och finnas där för henne.
Jag praktiserade här. Hjärtkirurgerna är fantastiska,
så vi måste lita på dem och ha tålamod.
Sätt dig, Ba-da.
Du måste vara chockad.
Det är okej.
Sax.
Hur gick det?
Det tog längre än väntat. Som tur är, har hon ingen hjärtskada.
De brutna revbenen punkterade lungorna.
Men vi har tagit bort den delen.
Hennes vitala parametrar?
Koaguleringen i brösthålan?
Komplikationer som var eller ärrbildning?
Som tur är förekom nästan ingen koagulering.
Vi har dränerat, så ni behöver inte oroa er.
Hon har inte vaknat än,
men har inga ytterligare skador.
Hon behöver bara återhämta sig från hjärnskakningen.
Tack.
Tack för allt du har gjort.
Herregud.
-Operationen gick bra. -Ja.
-Så oroa dig inte. -Okej.
INTENSIVAVDELNING
Va? Besökstimmarna på morgonen har redan passerat.
Måste vi vänta tills ikväll?
Hon har varit helt ensam på rummet.
Hon måste ha varit rädd och haft ont hela natten.
Allt kommer att ordna sig.
Hon behöver bara återhämta sig, så oroa er inte.
Nästa besökstid är inte förrän ikväll.
Vad sägs om att en person stannar, så kan resten åka hem?
Vi borde ta skift.
Då stannar jag.
Hon kanske vill se mig när hon vaknar.
Jag stannar också.
Hon kanske frågar efter mig.
Eller mig.
Det är bäst om de äldre stannar,
så ni två kan stanna här.
Ba-da och jag åker hem
och packar några saker som hon kan tänkas behöva.
Ska du också åka?
Jag har en operation kl. 09.00.
Just det. Du måste jobba. Gå, du.
Oroa dig inte. Vi ringer om något händer.
Okej.
Ta väl hand om henne.
Åk, du. Åk till jobbet.
Okej.
Du också.
Jeong-woo, jag tog några handdukar.
Tack.
Du, vet du vad?
Jag har varit den värsta brodern.
Jag är en nolla och det pressade henne ännu mer.
Hon var tvungen att jobba och göra mamma glad för min skull.
Men allt jag gjorde var att be om pengar. Jag lyssnade aldrig.
Jag var fem år.
PERFEKT STUDIERESULTAT
Det första ordet jag lärde mig i skolan var "sötpotatis".
Och jag skrev det
under frågan om vem
som skapat det koreanska alfabetet.
Hon fick skäll för det.
Hon grät och sa att det inte var hon.
Pappa visste inte att jag kunde skriva,
så han trodde att hon ljög.
Jag vågade inte säga sanningen.
När jag tänkte på allt jag gjort mot henne
påmindes jag om det.
Tänk om hon försvinner innan jag hinner be om ursäkt?
Du, hon ska ingenstans.
Jeong-woo.
Är du säker på det? Jag tänker jobba hårt från och med nu.
Jag är inte religiös, men bad hela natten.
Jag lovade att jobba, donera och leva rätt
så länge hon klarar sig.
Bra.
Hon kommer att klara sig, oroa dig inte.
Försök att sova lite.
Ta en taxi sen.
Det behövs inte.
Du brukar inte tacka nej till pengar.
Ta dem.
Ta en taxi och ät något gott.
Okej.
Köp lite gröt på vägen, så att din mamma och morbror också får i sig något.
Säg till när hon vaknar.
Ha-neul, mamma är här.
Morbror och Ba-da är också här.
Ha-neul.
Öppna ögonen.
Ha-neul.
Kära nån, min stackars lilla flicka.
Nej, det är okej. Jag mår bra.
Ha-neul.
Lova att du vaknar efter tuppluren.
-Hej, Jeong-woo. -Hej.
Kommer hon att vakna?
Självklart.
Operationen gick bra. Vi får ha tålamod och vänta.
Okej.
Ha-neul, Jeong-woo är här.
Var det inte en hjärnskakning?
Hon vaknar inte.
DT-röntgen visar ingen blödning i hjärnan.
Det finns fall där patienten utvecklar hjärnblödning i efterhand.
Vi kommer att övervaka henne och göra en ny CT-röntgen.
Vi måste ha tålamod.
Såret läkte bra och det finns knappt något ärr.
Oroa dig inte.
-Det måste ha varit svårt. -Inte alls.
Det var du som gjorde jobbet.
Vi tar en lunch med Ha-neul någon gång.
Jag bjuder på något bättre än tteokbokki.
Förresten, jag hörde att hon inte är här idag.
Är hon sjuk?
Ja…
Jag vet inte.
Det borde du veta, du är hennes vän.
Med tanke på ert samarbete
verkar det inte som om ni hatar varandra längre.
Hoppas ni trivs tillsammans.
Du, vet du vad jag hittade igår?
Här. Kolla.
Det var dagen ni båda svimmade och gick till sjuksköterskan.
Jag hittade den i korridoren.
Jösses.
Vad är det här?
Hon måste ha skrivit det,
men aldrig gett dig lappen.
Hon måste ha tvekat och behållit den.
Jag hade den på mig.
Jeong-woo, vi får inte trötta ut oss.
Jag ska vara stark.
Det måste du också.
Allt kommer att ordna sig. Från Ha-neul.
När jag tänker efter,
har vi alltid hållit ihop i svåra stunder.
Helvete också!
Vi sprang tillsammans.
Vänta…
Ha-neul har svimmat!
Jeong-woo svimmade!
Vi led tillsammans.
Även när vi behövde tröst…
-Otroligt. -…var vi tillsammans.
Dina ord från förr…
…tröstade mig än i dag.
Jag kunde inte sluta gråta.
PATIENTENS NAMN NAM HA-NEUL
Jag kan inte säga exakt
vad det innebär att älska någon.
Men trots det…
…visste jag att det här var kärlek.
Hon var mer än en vän eller älskarinna.
Det var sann kärlek.
Jag är ledsen.
Du måste ha varit så orolig.
Jag älskar dig.
DAEHANS UNIVERSITETSSJUKHUS
Du har gått igenom så mycket.
Tack för att du vaknade.
Men det krossar mitt hjärta
att du förlorat en del av dina lungor.
Det gör inget. Det är inte så illa.
Det lär inte påverka min vardag.
Inte? Så du kan fortfarande dricka och springa?
Ja, inga problem.
Jag hörde att ni inte sovit något. Ni måste vara trötta. Åk hem och vila.
Vi ska ingenstans. Vi måste ta hand om dig.
En person räcker.
Jag känner mig obekväm med alla här.
Då stannar jag. Ni kan gå.
Glöm det. Jag har bättre uthållighet.
Ni är i 50- och 40-årsåldern.
Jag har bäst uthållighet.
-Sten, sax, påse, då? -Glöm det. Var inte så barnsliga.
Kör!
Jeong-woo, du också?
Det kändes konstigt att inte delta.
Sten, sax, påse.
Oj, då. Jag antar att jag vann.
Du fuskade!
Nej, inte alls. Jag gör inte sånt.
Men när vi ändå är inne på ämnet, har jag bäst uthållighet.
Du är ung, men tränar inte. Jag joggar, rider
och dyker. Jag gör allt.
Vad har det här med dykning att göra?
Jag vet precis hur jag ska reagera i en nödsituation.
Jag praktiserade på det här sjukhuset.
Det är mitt område.
Så låt mig ta hand om henne medan ni vilar upp er.
Ni behöver vila ordentligt om ni ska ta över imorgon.
Ni måste också äta ordentligt för att hålla er pigga.
Gå, ni. Jag tar väl hand om henne.
Fokusera bara på att vila upp er. Hejdå.
Blev du besviken när jag fuskade?
Jag hade inget val. Jag ville stanna.
Du borde sova mer. Du måste vara utmattad.
Nej, jag har sovit tillräckligt. Jag vill vara vaken.
Ska vi ta lite frisk luft? De har en trädgård här.
Okej.
Vad hände precis? Jag var i rummet alldeles nyss.
Jag vet.
Han skulle bli en utmärkt affärsman.
Jag blev förhäxad.
Visst är han löjlig?
Han var mogen när Ha-neul var medvetslös.
Men nu när hon vaknat är han så barnslig.
Hur kunde han fuska?
Han ville nog verkligen stanna vid hennes sida.
Han måste ha varit jätteorolig.
Han var tvungen att ta hand om oss och försöka förstå vad som hänt.
Han hade massor att göra.
Ja, och han vet nog bäst, eftersom han är läkare.
Det är bäst att han stannar. Vi åker hem.
Ta-da!
Den är kokhet.
Visst är den varm?
Jag pratade med huvudsköterskan,
och hon fixade den här.
Får inte alla patienter filtar?
Jisses.
Hon gav mig den varmaste.
För att det var jag.
Annars skulle filten vara ljummen…
Nej, iskall.
Och kolla rullstolen. Designen verkade ny, så jag tog den.
Jag tror att de bytt ut dem. Den är ny.
-Verkligen? -Ja.
Min familj måste ha varit rädd. Tack för att du tog hand om dem.
Jag är bara lättad att operationen gick bra.
Just det.
Kriminalinspektören kom förbi igår.
Han misstänker en plötslig acceleration.
Den andra passageraren…
Han ligger på intensiven.
Inspektören förklarar mer nästa gång.
Okej.
Jag vet att du har många frågor.
Men är det okej om jag förklarar när jag återhämtat mig?
-Jag är inte redo än. -Visst.
Det viktigaste just nu är att du återhämtar dig.
Jag tänkte på en grej igår.
Jag visste inte
vad sann kärlek verkligen innebär.
Men jag tänkte
att det kanske är lite som att be.
Jag ber alltid för att du ska vara lycklig
och framgångsrik.
Igår kväll
bad jag desperat att du skulle vakna.
Och…
Jag älskar dig av hela mitt hjärta.
Ha-neul!
Är det så här de ska sitta?
Hej, hur är det med dig?
Vad är allt det här?
Hej. Vad gör du här, Dae-yeong?
Varför samlas vi jämt? Vi är som Power Rangers.
Det är klart jag är här.
Hon är en kollega.
Ha-neul, hur mår du?
Jag mår bra.
Jag är ledsen att jag missar jobbet.
Nej, säg inte så.
Jag blev jätteorolig när jag hörde vad som hänt.
-Jag grät nästan. -Jisses.
Men inte lika mycket som Jeong-woo, som älskar dig av hela sitt hjärta.
Hörde du det?
Ja, det gjorde jag.
Du bad för att hon skulle bli lycklig
och vakna så snart som möjligt.
Det räcker.
-Kärlek är lite som att be. -Lägg av.
Pluggar du poesi nuförtiden? Du har blivit poet.
-Följ med mig. -Jag?
-Ja. -Varför då?
Du kan gå nu.
Redan? Vi kom ju nyss.
Det räcker. Det räcker mer än väl.
Hallå.
Kom.
-Jag vill stanna. -Då var det dags igen.
-De kommer nog aldrig att förändras. -Jisses.
-Det måste ha varit en chock. -Ja, jag var så orolig.
De pratar nog fortfarande.
Jag antar det.
De småpratar väl. Hong-ran har väl tid på sig?
Vad säger du? Det är väl dags att gå snart?
Varför? Vill du vara ensam med Ha-neul?
Nej, men hon behöver vila.
Du tog väl hand om henne.
Förresten, var Ha-neul ensam i bilen?
Jag tror att hon var med någon, men jag vet inget mer.
Varför? Har du inte frågat henne?
Hon måste få återhämta sig först.
Sen kan vi prata.
Jag hade så många frågor.
MIN KYUNG-MIN
HJÄRTKIRURGI MAN - OPERERAS
NAM HA-NEUL
Varför var hon med honom?
Var hon i fara?
Jag var orolig.
Men det krossade mitt hjärta att tänka på hur rädd hon måste ha varit.
Skynda er. Ha-neul väntar säkert.
Jeong-woo är säkert också trött.
Jösses.
Varför suckar du? Operationen gick bra. Allt ordnade sig.
Det är bara det att hon har gått igenom så mycket i år.
Det gör mig bara så ledsen.
Men det har hänt bra saker också.
Hon har Jeong-woo.
Jag ser honom på ett annat sätt nu.
Han visade sig pålitlig när han tog hand om oss alla.
Jag trodde han skulle bli arg.
Varför då?
Hon var med någon under olyckan.
"Var med någon?"
Säg inte så.
Han var en äldre kollega.
Precis. Äldre kollega. Killkompis.
Killar hatar dem.
Och det var sent när det hände. Klart att han är upprörd.
Han kanske stannade för att skälla ut henne?
Var inte löjlig. Hon är fortfarande svag.
Hon saknar gallblåsa och har skadat lungorna.
Vem vet?
Det här duger inte. Jag måste skydda henne.
Nu jagar du upp dig igen.
Jösses.
Det är varmt. Försiktigt.
Vad gör du? Kom igen.
Trötta inte ut dig, sa jag ju.
Låt mig sköta allt det farliga.
Ärligt talat var det lite ansträngande.
Eller hur?
Du är som en kärleksfull liten hundvalp.
Och du är som en busig ekorre.
Vad är det du säger?
Vad fånig du är!
Du är så gullig.
-Hej. -Hej på er.
Jisses, vad ni är kärleksfulla.
Är allt som det ska?
Ja, läkaren kom förbi imorse.
Hon återhämtar sig väl.
Men hon ska röntgas senare idag.
Okej.
Vi tar hand om den busiga ekorren medan du går till jobbet.
Uppfattat.
Hejdå.
Vad varmt det är.
Just det. Jag har med Jeong-woos lunch.
Jeong-woo!
Ha-neul.
Jag är ledsen för allt.
För att jag stal dina pengar och inte sökte jobb.
Och för grejen med sötpotatisen.
Vilken sötpotatis?
Jeong-woo.
Här har du. Jag packade med lite ris och några smårätter.
-Ät det till lunch. -Tack.
Det behövdes inte.
Jo, det är klart. Du har hjälpt oss så mycket.
Och förresten, killen som var i bilen med Ha-neul under olyckan
var bara en äldre kollega, så oroa dig inte.
-Jag vet vem han är. -Jaså?
Tack och lov. Jag var orolig att du skulle få fel uppfattning.
Hur är det med honom, förresten?
Jag vet inte.
Jag hörde att han ligger på intensiven.
Men det är allt.
Hans vitala värden blir allt svagare och hemoglobinnivåerna sjunker.
Även hans lever och njurar börjar svikta.
Han lider av utbredd organsvikt,
och förlorade mycket blod innan operationen.
Jag är rädd att han lider av DIC.
Han kanske inte klarar sig.
Deras deltidsanställda är snygga.
Det är molnigt ute, så jag är sugen på buljong.
Vad säger ni om kalguksu?
Ja. Pasta låter gott.
Vadå pasta? Jag sa kalguksu.
Okej. Vi äter pasta.
Jag sa kalguksu, inte pasta.
Jeong-woo, vill du ha pasta?
Vad sägs om kalguksu?
Jag har packat lunch och måste iväg någonstans.
Jaha.
Ska du besöka dr Nam?
Får vi komma?
Självklart inte.
-Hon måste vila. Ni kan inte besöka henne. -Okej.
Hälsa att vi är oroliga för henne.
Vi flyttar fram dina operationer,
så att du kan fokusera på din flickvän.
Tack.
Hur visste du?
Vad? Visste ni alla?
Det var inte jag! Jag har inte sagt något!
Var ärliga. Hur visste ni det?
Det var uppenbart. Han gav hintar hela tiden.
Jag fattade det när ni ständigt träffades i trapphuset.
Jag fattade den dagen som vi åt den där äggrullen.
Jag såg att hon skällde ut dig när du sagt att hon behövde fillers.
Jag såg allt.
Jösses. Du bad mig hålla det hemligt,
men gjorde det uppenbart.
Det här går inte.
Du får betala elektriciteten.
Varför ber du mig att betala elräkningarna hela tiden?
Det är ett populärt skämt.
Jösses.
Dr Bin.
Du säger det inte rätt.
Han kom ihåg fel.
Det är synd om dig.
-Kan vi inte äta pizza? -Jag är sugen på pizza eller pasta.
-Pasta. -Pizza.
Pasta.
-Pasta? -Pasta.
Jag måste säga att det känns konstigt att se dig igen.
Men tack för att du kom.
Du svarade aldrig på mina samtal.
Jag kände mig illa till mods.
Du fann modet att berätta sanningen, och jag hann inte ens tacka dig.
Är du verkligen tacksam?
Jag riggade kameror på din klinik.
Tja…
Du hade dina skäl.
Jag ska vara ärlig.
Polisen vet inte om det, men jag satte inte upp sex kameror, utan sju.
Jag har den sista.
Vet du vad den spelade in?
Vänta nu.
Varför berättar du det här nu?
Du borde ha berättat det för kriminalinspektören.
Var är den?
Just precis.
Det är så en vanlig person skulle reagera.
Jag sa samma sak
till Kyung-min som ett test.
"Som ett test?"
Så du ljög om kamerorna?
Ja.
Incidenten verkade udda. Jag ville gå till botten med det hela.
Men han reagerade annorlunda.
Vad det än var, så var det inte hans fel, sa han.
Betyder inte det
att någon bär skulden?
Jag tror att han vet något om incidenten.
KRIMINALINSPEKTÖR KIM
Så…
-Mannen som skuggade mig var… -Ja.
Han bär samma svarta jacka och byxor som Nam Ba-da uppgav sig ha sett.
Det krävdes säkert en hel del planering för att mordet
skulle kunna äga rum på kliniken.
De kände till platsen, visste var övervakningskamerorna satt.
Men baserat på övervakningsfilmen,
var de enda som besökte kliniken dina anställda och dina patienter.
Bortsett från Min Kyung-min.
Men han var med dig när vi sågs sist.
Ni verkade stå varandra nära,
så han var aldrig en misstänkt.
Men det kanske var just därför han ville följa med dig.
Så vi tittade igenom filmen
och hittade det här.
Det här var en dag innan incidenten.
Han agerade öppet. Han visste att det inte fanns några kameror där.
Men Kang Jin-seoks kamera fick honom.
Vi borde ha sett det tidigare.
Nam spelade en viktig roll.
Ha-neul?
Hon var med honom när han kom för att vittna i förrgår.
Hon visste att det var Kyung-min som följt efter dig.
Hon misstänkte Haesung för aktiemanipulation med
falsk doktorsavhandling.
Hon trodde också att gänget i Macao var inblandat.
Hon såg den här filmen. Det var nog därför hon sökte upp honom.
Vi lyckades återskapa materialet från den trasiga bilkameran.
Det här var deras samtal precis innan olyckan.
Varför var Haesungs vice vd på Jeong-woos rättegång?
Har Haesung något med felbehandlingen att göra?
Är du
inblandad i Jeong-woos fall?
Du…
Vad gjorde Jeong-woo mot dig?
Hej.
Träffade du Kyung-min på grund av mig?
Jeong-woo.
Är det sant?
Var allt mitt fel?
Hur visste du det?
Varför gick du dit ensam när du visste hur farlig han var?
Du borde ha sagt något. Varför var du tvungen att bli skadad?
Ditt liv stod på spel.
Du skickades till operation
utan att jag ens fick se dig. Hur tror du att det kändes?
Och jag visste vad operationen handlade om.
Jag kunde se det framför mig.
Smärtan var olidlig!
Och allt var mitt fel?
Varför riskera livet för mig?
En bilolycka som orsakats av en plötslig acceleration
inträffade vid Yeoksam-dong, förra onsdagen.
Polisen håller på att utreda fallet
med hjälp av vittnesuppgifter och en bilkamera.
Det har rapporterats att föraren fortfarande är medvetslös.
Ursäkta.
Ursäkta, men är Yeo Jeong-woo här?
Han är inte här just nu. Vem är du?
Han beställde den här blomsterkorgen tidigare i eftermiddag.
Han bad mig ringa honom, men han svarar inte.
Kan jag lämna den här?
Visst.
Hejdå.
Ha-neul, jag ska fortsätta att vara stark,
så du måste också vara det.
Allt kommer att ordna sig.
Här är du.
Förlåt, jag utsatte mig för fara.
Men just då
kunde jag inte tänka rationellt.
Jag ville så gärna ha fel.
Jag ville att han skulle neka det.
Jag trodde inte att
det skulle sluta så här.
Även om vi kunde gå tillbaka i tiden,
hade jag inte sagt något.
Du har precis börjat läka.
Du mår äntligen bättre och kan operera.
Du har återfått ditt gamla liv.
Jag ville inte utsätta dig för något mer.
Jag kunde inte berätta det.
Jeong-woo.
Vet du vad jag tänkte…
…när jag föll ihop och nästan dog framför sjukhuset
innan vi träffades?
"Jag borde bara dö."
Det kändes som ett bättre val.
Men den här gången kunde jag bara tänka på en sak.
Dig.
Jag kunde ha dött där och då, men allt jag tänkte på var dig.
Jag ville säga att jag älskar dig.
Det här är kärlek för mig.
Jag ville skjuta upp det
så länge som möjligt.
Jag ville skydda dig från smärta…
…så länge som möjligt.
Förlåt mig.
Hej, är du på väg hem?
-Har du inget paraply? -Jo, det har jag.
Varför står du här, då?
Jag tittade bara på regnet.
Det här är det perfekta vädret för lite kalguksu och soju.
Eller hur? Visst är kalguksu perfekt på regniga dagar?
Det var precis vad jag sa, men mina kollegor föredrog pasta.
Så vi åt pasta till lunch.
Jag förstår.
Vi kan väl ta lite kalguksu och soju som du sa?
Jag sa aldrig det. Det var bara en tanke.
Då borde du ge uttryck för den.
Okej.
Då går vi.
Jag vet ett bra ställe.
Jag tycker synd om Ha-neul.
Hon svävade i dödsfara igår kväll
och här sitter jag och dricker.
Hon bad mig kolla upp Kyung-min,
sen råkade hon ut för olyckan. Jag vet inte vad som pågår.
Sa jag inte att vi skulle prata om oss den här gången?
Finns det något du vill prata om?
Min man var otrogen, så vi skildes.
Ursäkta.
Vi gick på samma skola.
Och min praktik var svår, så jag behövde någon att förlita mig på.
Så jag friade till honom och han sa ja.
Vi fick föräldrarnas godkännande,
och han registrerade äktenskapet.
Sedan friade han. Jag var klädd för operation.
Det var så vi gifte oss.
Det är ganska romantiskt.
Det var det från början.
Men jag hade så fel.
Han började komma hem sent, och skyllde på jobbet.
Han började sova borta.
-Sen var han otrogen med en kollega. -Va?
-Jag var gravid på den tiden. -Vilken jävel!
Du gjorde det rätta. Jag är glad att ni skilde er.
Varför skriker du? Har du en mick på dig?
Jag är ledsen.
Jag blev bara lite upprörd.
Du nämnde din skilsmässa en gång.
Så det vore orättvist om jag inte berättade något.
Det regnar idag
och jag känner mig nere…
Varför känner du dig nere?
Bara för att.
Livet känns bara så svårt.
Ännu ett sidospår, men ta Ha-neul till exempel.
Jag trodde att hon hade det bra på jobbet,
men hon slutade.
Sedan började hon äntligen komma på fötter igen,
och så hände det här.
Det kommer att gå uppåt nu.
Så här.
Hur som helst, det är därför.
Vi har druckit klart, ska vi gå?
Kan vi få betala?
Okej.
-Här, ta mitt kort. -Okej.
-Jag bjuder nästa gång. -Låter toppen.
-Va? Var är mitt paraply? -Vad är det?
Det här paraplyet har samma färg, men det är inte mitt.
Kunden som gick innan er måste ha tagit ditt.
Jag ringer och ber dem lämna tillbaka det. Kan du ta det där ikväll?
Det gör inget. Vi kan dela på mitt.
-Låter det okej? -Visst.
Det började regna ännu mer den kvällen.
Det regnet
innebar en nystart för vissa.
HÄLSOSAM MAT FÖR PATIENTER SOM RÅKAT UT FÖR BILOLYCKOR
Andra
hoppades att regnet skulle skölja bort deras smärta.
Jösses, var du tvungen att göra det idag av alla dagar?
Varför gick du och handlade i det här regnet?
Jag lär dig imorgon.
Nej, det måste ske idag.
Jag lovade att jobba hårt när Ha-neul vaknat.
Varför måste du blanda in mig?
Kom igen, morbror.
Var börjar jag?
Ingredienserna.
Och andra
höll sina löften trots regnet.
Och för vår del
hoppades vi innerligt att lidandet skulle få ett slut.
Precis som regnet så småningom skulle upphöra,
hoppades vi också att sorgen skulle ta slut.
Jeong-woo.
Lyssnade du på inspelningen?
Ja.
Men det viktigaste kom efter det.
Jag var vid medvetande innan ambulansen kom.
Jag hörde honom.
Han insåg nog att det
inte gick att dölja längre.
Ha-neul.
Har du redan duschat?
Jag var trött, så jag tänkte att en dusch kunde hjälpa.
Förlåt. Du måste hålla dig vaken på grund av mig.
Ingen fara. Det är bara tre veckor kvar.
Du har rätt.
Tre veckor till, sen är du fri.
Det är jobbigt att bo här, va?
Bara lite.
Jag skojar. Jag gillar ditt hem.
Jag tjänar en massa pengar.
Verkligen?
Då kan du bjuda mig på ramyeon och gimbap igen, va?
Ramyeon, är det allt? Jag kan köpa kläder till dig.
En elegant kostym för din examensceremoni.
Menar du en svart kostym? Män ska bära svart.
Du vet vad du pratar om.
Jag fixar kostymen. Plugga nu, så kollar jag sedan.
-Ja, nu kör vi! -Nu kör vi.
-Okej.
Var var jag nu igen?
Hej, frun.
Det är min medicin.
Godnatt.
PAPPA
Ursäkta.
Jag är ledsen,
men de ringde från baren och sa att min pappa var full.
Jag är den enda som kan hämta honom. Kan ni ursäkta mig två timmar…
Testet är om tre veckor.
Ja, jag vet det.
Och min pappa har bett om att få äta middag med mig en kväll.
Det är olikt honom.
-Jag är orolig att något är på tok… -Jag sa att CSAT-testet är om tre veckor.
Förstår du inte det?
Jo, frun.
Som sagt, Jeng-woo gjorde ingenting fel.
Men…
Enligt barägaren
försökte din far lägga sig ner. Han sa att han ville sova.
Han trodde nog att han var hemma när han tog sömnpillerna.
Men eftersom han var full
tog han åtta på en gång.
Han körde hem efter en överdos av zolpidem.
Hans skåpbil körde rakt in i ett skyddsräcke,
och han dog omedelbart.
Ursäkta att jag frågar,
men jag hörde att han ringde för att be dig hämta honom.
Varför kunde du inte det?
Dessvärre var hans vrede lika
fruktansvärd och brutal som han själv.
Va? Jag har inte druckit klart.
Skål, Kyung-min.
Han ville att Jeong-woos familj skulle lida precis som han själv.
Det var vad han intalade sig.
Jeong-woo…
Han påstod sig ha slitits mellan kärlek och hat.
Men det var bara en ursäkt.
PLASTIKKLINIKEN LOGIN
Jeong-woos godhet fick honom att förakta sig själv.
Men det var bara eländig självömkan.
Det är omöjligt.
Jag är helt oskyldig.
Det var han själv som valde
att begå det otänkbara.
Så jag hoppas att
Jeong-woo aldrig förlåter honom.
INTENSIVAVDELNING
Jeong-woo…
Vad handlar det här om?
Var det du som avsiktligt orsakade incidenten på min klinik?
Till en början visste jag inte
att det var din klinik.
Hur ska jag kunna tro dig?
Jag är väl medveten om att jag är döende.
Jag… skulle inte ha bett dig komma
om jag tänkte ljuga.
Jag fick reda på det dagen innan.
Jag gjorde mitt bästa…
…för att få dem att ändra sig.
Men det hade redan gått för långt.
Så jag hade inget val.
Vad menar du?
Vad menar du med "för långt"? Aktiemanipulationen? Vadå?
Jag ville inte besöka dig.
Jag ville slippa se dig lida och tycka synd om dig.
Jag var rädd att det skulle smärta mig, även om du inte förtjänar det.
Jeong-woo.
Förlåt mig.
Jag vet…
Jag sårade dig.
Men jag ville verkligen
hjälpa dig
när du behövde det.
Din ärlighet betyder ingenting längre!
Slösa inte tid på
att hata mig.
Helvete.
Även om jag dör…
Snälla, glöm allt
och gå vidare.
Jeong-woo.
Hejdå.
Hur gick det? Varför ville han plötsligt träffa dig?
Han bad om förlåtelse.
Okej, vad sa du?
Jag fick inte fram något.
Han kanske inte överlever.
-Jag kanske borde ha förlåtit honom. -Varför?
Okej.
Låt säga att han led på grund av dig.
Men det rättfärdigar inte vad han gjort.
Förtjänar han förlåtelse?
Ta dig tid att smälta allt…
…och förtryck inga känslor.
Om du förlåter honom nu
är tårarna du fällde meningslösa.
Jag klarar det inte än.
Jag kan inte förlåta honom.
Det måste du inte.
Det är okej.
Jag vägrade att förlåta honom…
…efter allt han gjort mot mig.
DOCTOR SLUMP
Det var länge sen, pappa.
När kommer jag att kunna må så bra igen?
-Jeong-woo! -Kyung-min!
Jag är en sådan idiot.
Han var så snäll mot mig.
Det gör så ont.
Man förlåter inte folk för deras skull,
utan för sin egen skull.
Återvänd nu innan
det är försent.
-Hejdå. -Hejdå.
Gå, gör ditt jobb.
Jag blev erbjuden att bli biträdande professor.
Oj!
Det var ett viktigt beslut. Det innebär att vi kan vara tillsammans.
Undertexter: Ellinor Ledger