DOCTOR SLUMP
SPITALUL UNIVERSITAR DAEHAN
FORMULAR DE EVALUARE INTERNĂ A PERFORMANȚEI 2016
FORMULAR DE EVALUARE INTERVIU
De ce ați ales Anesteziologia?
Am ales această specializare fiindcă m-a impresionat felul în care anesteziștii
au avut grijă de pacienți, au reacționat rapid în diferite situații,
ocupându-se de fiecare dintre ei
și urmărind evoluția rapidă a semnelor vitale.
Nu doar că le pasă de pacienți,
ci și evaluează și organizează întreaga operație…
Nu știu.
Mă întreb dacă ești potrivită.
Munca în echipă e crucială în acest domeniu.
N-o să reușești dacă te crezi mai bună decât ceilalți.
Știi asta, nu-i așa?
Da, sunt conștientă.
Atunci, explică-ți reputația!
Din câte am auzit, ești un outsider
care nu știe să comunice bine cu colegii.
În plus, preferi să lucrezi singură.
Ei bine, eu…
Dr. Nam.
Nu te interesează întâlnirile, nu?
- Poftim? - Hei!
Ce fel de întrebare e asta?
Uite. Am auzit că a respins câțiva tipi.
Ei au răspândit zvonuri false,
iar colegele ei au evitat-o din cauza asta.
N-ar fi candidat la specializarea noastră
dacă ar fi fost egoistă sau ar fi vrut să lucreze singură.
Și uitați aici!
A absolvit cu cea mai mare notă,
a luat 10 cu felicitări la lucrarea de rezidențiat.
Asta nu s-ar fi întâmplat dacă n-ar fi fost de încredere.
A fost prima persoană care a crezut în mine
în acea lume în care toți dau din coate.
Ha-neul.
Am auzit că ai ales Anesteziologia.
- Da. - Și eu.
Sper să ne înțelegem.
Apropo, dr. Min Kyeong-min e rudă cu tine?
Nu.
Serios? Atunci, de ce ți-a luat apărarea la interviu?
Toți vorbesc despre asta.
Știm că n-are un motiv ascuns, pentru că are iubită de șapte ani.
„Îl are cu ceva la mână?”
„Îi datorează oare bani?” Lumea se întreabă.
- Serios? - N-ai auzit?
El va fi coordonatorul rezidenților.
Toți profesorii îl susțin.
O să devină asistent universitar și apoi profesor.
Și te favorizează, deci ești aranjată pe viață.
Hei!
Ce-ar fi să-mi faci cinste?
Nu, mersi.
M-a ales pe mine și atât. Nu sunt aranjată pe viață.
Hai să bem ceva!
Uite! Aia e problema.
Deja există un bias în grupul de pacienți.
De-asta nu apare nicio corelație însemnată.
Înțeleg.
Îți sunt recunoscătoare. Și materialele de data trecută m-au ajutat mult.
Mă bucur că ți-am fost util. La revedere!
Kyeong-min!
Ești liber mâine?
De ce ai vrut să-mi faci cinste?
Doar ca mulțumire.
Mereu ești bun cu mine, mă ajuți.
Apropo, am o întrebare.
Sigur.
De ce te porți atât de frumos cu mine?
Păi…
Nu sunt nici sociabilă, nici prietenoasă.
Mă chinui să mă înțeleg până și cu colegii.
Așa că sunt curioasă de ce ești atât de bun cu mine.
Pentru că te cunosc.
Văd cât de onestă și muncitoare ești.
Nu știu dacă ar trebui să spun asta.
Dar nu cred că ceilalți te cunosc prea bine.
De-aceea am vrut să te înțeleg și să te ajut.
Cuvintele lui m-au cucerit.
E bun.
Așa că…
nu m-am îndoit că era de partea mea.
Legat de acea subvenție… Îi voi zice profesorului că eu am cerut-o.
Dar eu am făcut asta.
Desigur, știu.
Uite… O să fiu sincer.
Nu ești favorita profesorului.
Așa că nu vreau să risc respingerea propunerii.
Deocamdată spun că eu am cerut-o.
După ce se aprobă, o să spun adevărul.
Lămurești tu lucrurile atunci. Subvenția e esențială.
Știi că fac asta pentru tine, nu?
Totuși…
Mă cheamă. Deci așa rămâne.
Încă îmi doream să-l cred.
Încercam din răsputeri.
- Însă… - Da.
Ce părere ai despre dra dr. Nam?
- Dr. Nam Ha-neul? - Da.
Nu prea știu.
Nu e genul cu care te înțelegi ușor.
Unii pacienți s-au plâns că e neprietenoasă și arogantă.
Nu se înțelege nici cu colegii ei.
La noi, munca în echipă e esențială.
Nu cred că e potrivită pentru slujba asta.
- Așa crezi? - Da.
Felicitări! Beți ceva!
- Mersi. - Mersi.
Apropo, e totul în ordine?
Ce e?
Nu știu dacă e bine să-ți spun asta.
Ce?
Cred că dra dr. Nam a manipulat datele.
Poftim? A manipulat datele?
Asta e ceva impardonabil.
Da. Și eu am fost șocat.
Mai ales fiind vorba de valoarea P.
A schimbat valoarea P?
Cum o să-și asume răspunderea?
Nici eu nu știu.
Credibilitatea e esențială la date.
Nu știu ce va face dacă va fi prinsă.
Kyeong-min!
Ce-ai spus?
- Când am… - Dr. Nam!
Nu ridica vocea în fața mea!
Dle, n-am făcut niciodată așa ceva.
Am trecut prin nedreptăți…
Viața nu e mereu dreaptă.
Nu te mai smiorcăi!
Haide, dr. Woo!
Ține-i partea drei dr. Nam!
În mod surprinzător, n-am avut ce face,
fiindcă nimeni nu era de partea mea.
Mă săturasem de tot și toate.
Mi-am propus să nu mă mai încred în nimeni.
Dar apoi…
te-am cunoscut pe tine.
Nu, aici!
M-ai ținut în picioare când eram gata să mă prăbușesc.
M-am îndrăgostit de tine până peste cap.
Și atunci am început să mă macin.
Mă temeam
că și tu mă vei răni.
Crezi că vom putea fi vreodată fericiți,
când eu sunt atât de instabilă?
Amândoi vom suferi în relația asta.
De aceea mă despart de tine.
Nu sunt îndeajuns de puternică.
Îmi pare rău.
DOCTOR SLUMP
Dumnezeule!
De ce ți-ai luat atâtea bagaje, dacă nu te muți de tot?
Este o garsonieră lângă clinică unde pot să stau dacă va fi nevoie.
O să dorm acolo, dacă o să fiu prea ocupat.
Nu e din cauză că te simți jenat lângă Ha-neul?
Jeong-woo!
- Astea sunt găluște. - Doamne!
Pune-le în congelator și mănâncă-le când ți-e foame.
- Ăsta e kimchi. - Bine.
Astea-s tulpini de usturoi și crab marinat.
Mulțumim mult pentru mâncare.
- Împarte-le cu el! - Așa o să fac.
Nu trebuia să faceți asta.
Mulțumesc pentru mâncare.
Ar trebui să intrați.
Nu plec de tot.
Da. Sper să-ți fie bine.
- Nu sări peste mese! - Da, dnă.
Am plecat! Nu mai stați!
La revedere! Mersi!
- La revedere! - Pa!
Drum bun!
Apropo, mamă.
De ce crezi că pleacă așa brusc?
Lucrează la clinica prietenului lui de mâine.
Totuși, e prea brusc. Iar Ha-neul nici n-a ieșit.
Săptămâna trecută mi-a spus că urma s-o invite la întâlnire.
Apoi a părut trist în următoarea zi și n-a ieșit din cameră zile întregi.
Iar acum a plecat.
Eu cred că s-au despărțit.
Oare cine a dat papucii cui?
Îți dau eu ție un papuc!
Tacă-ți fleanca!
Ajunge!
Ce?
Credeam că dormi.
Trebuia să-ți iei rămas-bun de la Jeong-woo.
Ai auzit, nu-i așa? Mâine reîncepe munca.
O să stea undeva lângă clinică.
A plecat cu atâtea lucruri de parcă nu se mai întoarce.
Ajunge!
Ba nu! De ce vrei să bagi totul sub preș?
În ziua de azi, oamenii sunt deschiși despre lucrurile astea.
Ha-neul, spune-mi!
V-ați certat?
Sau ți-a dat papucii?
Nu-mi spune că încă nu te-a invitat în oraș!
Mie așa mi-a promis!
Trebuia să semnăm o înțelegere.
Da. Acum înțeleg.
Flirta cu tine, apoi te-a lăsat baltă când a primit slujba.
Ha-neul, nu te descuraja!
Găsește-ți o slujbă mai bună decât el.
Tu să-ți găsești o slujbă!
Doamne!
Oftezi și îți lăcrimează ochii.
Te forțez cumva să vii cu mine?
Spune-mi!
Mi-ai respins oferta din cauza iubitei tale.
De ce te-ai răzgândit?
- Dae-yeong. - Da?
Vrei să bem niște soju?
M-ai chemat aici din senin, de ce nu spui nimic?
Te-ai certat cu Jeong-woo?
Dă-mi telefonul!
De ce?
Îi spun eu că ești beată.
Când se întoarce, vă împăcați.
Așa procedează cuplurile.
Funcționează ca o magie. Uite!
Te prefaci beată când revine.
Ne-am despărțit.
Poftim? Cum adică?
Cum adică?
Parcă vă mergea bine.
Iubita ta
e Nam Ha-neul, nu-i așa?
De unde știi?
Știam eu!
Acum, că mă gândesc,
am simțit că e ceva între voi în acea zi, pe acoperiș.
Am greșit eu cumva?
Am spus-o doar pentru că n-am crezut că ea e iubita ta.
Ce să greșești?
I-am spus lui Hong-ran că mi-ai respins oferta
din cauză că-ți făceai griji pentru iubita ta.
Știam că tu și Ha-neul sunteți apropiați, așa că am vrut să te convingă ea.
Poftim?
Hei!
Poți să mergi ca lumea?
De ce ai băut mai mult decât poți duce?
- Hei, Hong-ran! - Ce?
Ai auzit, nu?
Kyeong-min a fost numit profesor acum câteva luni.
Da, am auzit.
Dar ce-i cu el?
Dar a refuzat apoi, din cauză că se căsătorește.
Pe bune?
Ce pierdere!
Și de ce îmi spui mie asta?
Haide!
Revino-ți!
Doamne, Ha-neul!
Vai!
Ajutor!
Jeong-woo, îmi pare foarte rău.
Nu trebuia să fi spus.
Totul e din vina mea…
Ba nu, nu e vina ta.
Atunci, de ce v-ați despărțit?
La naiba! Nu știu.
Atunci, ar trebui s-o întrebi! Nu-i da drumul dacă încă o placi.
Spune-i că o aștepți indiferent cât durează.
- Știi ce? - Ce?
Mă tem că, dacă spun astfel de lucruri, o stânjenesc.
- Aoleu! - Hai!
Doamne!
Așa. Cu grijă.
Ușurel.
- Adu un pahar cu apă! - Am ceva contra mahmurelii.
- Aduc și aia. - Bine.
Doamne!
Dumnezeule!
Ce s-a întâmplat?
De ce a băut așa mult?
CLINICA DE CHIRURGIE PLASTICĂ „LA BEAUTE”
Bună ziua!
- Bună ziua! - Bună ziua!
Bună ziua!
Salut!
Sunt sigur că-l cunoașteți pe dr. Jeong-woo.
Probabil sunteți dezamăgite că arată mai bine pe ecran.
Dar nu vă trădați!
Ea este consultanta noastră șefă.
Bună ziua!
Ele sunt consultantele noastre.
Bună ziua!
Ea este managerul de PR.
Asistentele Jeon, Na și Do.
Și eu, dr. Bin.
Bună ziua! Sper să ne înțelegem bine.
Și eu sper să ne înțelegem.
Doamne!
Mă înduioșează să văd ce prietenoși sunteți.
Vă puteți cunoaște mai bine mai târziu.
Hai, intră!
Bine.
Mă scuzați.
Ce bine arată!
Mie-mi spui?
Dar pare puțin tras la față, probabil din cauza incidentului.
Mi-e milă de el.
Totuși, dr. Bin ne-a cerut să-l tratăm pe dr. Yeo la fel.
Așa că vă rog să faceți asta.
Bine.
Încă doarme?
De ce mă sună oare?
Bună, Suk-ja! Ce mai faci?
Vezi tu…
este un băiat cu care am vrut mereu să se căsătorească Ha-neul.
Vine la Seul astăzi.
M-am gândit că ar putea ieși cu Ha-neul la o cafea.
El abia așteaptă.
Ha-neul nu e-n starea potrivită să iasă cu cineva.
Nu știi cât de important este.
Știi măcar cine e?
Știi spitalul ăla din Busan, nu?
Spitalul Suyeong, de lângă intersecție.
Da, știu.
Clădirea aia enormă.
E singurul fiu al directorului.
Singurul fiu al directorului?
Da.
A vrut să-i dea spitalul fiului său.
Dar el nu e cel mai inteligent din lume,
așa că s-a zis cu planul ăsta.
Acum, vrea să-l dea nurorii sale.
Așa că-și caută un doctor.
Înțeleg. O noră doctor.
Eu am zis: „Nepoata mea e doctor în Seul.”
Și de atunci îmi tot cere s-o cuplez cu fiul lui.
Dacă totul iese bine, o să-mi cumpere o mașină străină.
Păi, știi…
Azi nu e cea mai bună zi, pentru că nu se simte bine.
Nu contează asta acum.
Inventează o scuză
și convinge-o măcar să iasă la o cafea cu el. Bine?
Închid acum.
- Mamă! - Salut.
Mor.
Fir-ar!
Dumnezeule!
Mă doare burta.
Ha-neul s-a despărțit de Jeong-woo, nu-i așa?
De-asta a băut atât!
De ce s-au despărțit?
Nu prea știu.
Trebuie să știu ce se petrece, ca s-o ajut când suferă.
Păi…
A menționat un coleg când era beată.
Sunt apropiați, iar el a fost numit profesor de curând.
Ea mereu a dorit poziția asta.
Colac peste pupăză, a auzit că Jeong-woo a fost recrutat de prietenul lui.
Cred că a supărat-o asta.
Spre deosebire de ea, care eșuează în tot,
cei din jurul ei se descurcă foarte bine.
Da. Dacă ăsta e motivul, ar fi bine să iasă cu fiul unui director.
Ar consola-o în perioada asta
și l-ar putea uita pe Jeong-woo cunoscând pe altcineva.
S-o îndemn oare?
Mamă.
Vrei să spui ceva, nu?
Păi…
Cineva ți-a cerut o favoare.
Știi Spitalul Suyeong din Busan, nu?
Fiul directorului este în Seul acum
și ar vrea să bea o cafea cu tine.
Cu mine? De ce?
Păi… Pentru că…
Are niște întrebări despre spitalele din Seul,
de vreme ce și el conduce un spital.
Ar vrea să-ți pună câteva întrebări.
Oare știu eu să-i răspund la vreo întrebare?
Dacă nu, n-ar fi cerut să te vadă.
Bine, atunci.
- Te duci? - Da.
- Poftim? - Poftim?
Ce e? Nu asta voiai?
Ba da.
Ba da, asta voiam.
Dar nu mă așteptam să accepți.
Nu mi-ai mai cerut astfel de favoruri.
Mă duc, atunci.
Merg să mă spăl.
O fi bine sau rău?
Cum ar trebui să mă simt?
YEO JEONG-WOO CLINICA DE CHIRURGIE PLASTICĂ „LA BEAUTE”
A trecut ceva vreme!
Bună ziua! Sunteți Kwak Jae-yeong?
De ce întrebi, dacă știi deja?
Ați așteptat mult?
Ți-am luat o cafea Americano, asta beau majoritatea.
Deci, spuneți-mi! Ce vă interesează să știți?
Ce mă interesează?
N-ați vrut să ne întâlnim ca să aflați
despre spitalele din Seul?
Asta-ți face mai bine la orgoliu?
Ce-ați spus?
Știi bine de ce ești aici, dar o faci pe proasta.
Te porți de parcă n-ai fi superficială.
Asta te ajută să salvezi aparențele?
Întreb doar.
Ce-o mai fac pe pretențioasele astea bine educate!
Despre ce vorbiți?
Nu-mi pasă prea tare, sincer să fiu.
Nu contează cu cine mă căsătoresc.
Dar nu-mi plac femeile care o fac pe proastele, așa ca tine.
- Să vă căsătoriți? - N-ai auzit?
Că tata își caută o noră doctor care să preia spitalul?
Mătușa ta mi-a zis câte ceva despre tine.
Te-ai chinuit ani de zile să fii profesor. Apoi ai dat greș și ai ajuns șomeră.
Dar, vezi tu…
E mai bine să fii director de spital decât profesor.
Mătușa ta a zis că i-a spus mamei tale tot.
Mă scuzați.
Nu-mi trebuie nimic!
Încă mai sunt vase?
Mamă, te rog, pot să mă opresc?
Nu fi ridicol! Bucură-te că te lasă unchiul tău!
A zis că te învață
să faci tăiței dacă muncești din greu câteva luni.
De ce oftezi atât?
- Din cauza lui Ha-neul, nu? - Da.
Cred că am făcut o greșeală.
Nu trebuia să minți ca s-o convingi să meargă.
Ba da! Eu cred că mama a procedat corect.
Nu s-ar fi dus dacă ar fi știut adevărul.
Cine știe? Poate că tipul e sufletul ei pereche.
Să-l uite pe Jeong-woo, care a părăsit-o după ce s-a angajat.
Nu, tot ar trebui să-i spun adevărul.
Trebuie să vorbim.
Pot să-ți explic.
Ți-e rușine cu mine?
Ți-e rușine pentru că nu te poți lăuda cu mine, așa-i?
Cum poți să zici așa ceva?
De ce-ți dorești așa mult să am o slujbă?
Nu-mi doresc. Era o poziție prea importantă să-i dai cu piciorul.
- Pentru fericirea ta… - Ce mă face fericită?
Să trăiești o viață de succes.
Trebuie neapărat să am succes? Nu pot să trăiesc așa?
Omul ăla a zis că m-am chinuit ani întregi să fiu profesor,
dar am dat greș și am rămas șomeră.
Că e mai bine să fii director de spital decât profesor.
Dar nu asta m-a deranjat.
Am fost ridiculizată de multe ori după ce am plecat.
Nu m-a interesat că m-au ridiculizat mătușile mele sau alții.
Dar asta înseamnă că tu ești de acord.
M-ai trimis la o întâlnire pe nevăzute considerând că viața mea e jalnică!
Asta mă face să mă simt mai rău. Înțelegi?
- Numărul apelat… - De ce nu răspunde?
CLINICA DE OBSTETRICĂ ȘI GINECOLOGIE „HOPE”
Ba-da, ești ocupat? Poți vorbi?
Sunt ocupat să-l ajut pe unchiul, dar ce e?
Am sunat-o pe Ha-neul, dar nu răspunde. S-a întâmplat ceva?
Da. Nici nu vreau să încep.
Mama a păcălit-o să meargă la o întâlnire pe nevăzute.
Ce? Ha-neul, la o întâlnire pe nevăzute?
Cu cine a ieșit?
Sunt ocupat acum. Te sun mai târziu.
Bine, pa.
- Bună ziua! - Bună ziua!
Oare a auzit sau nu?
Vasele astea se reproduc? Sunt din ce în ce mai multe.
Nu se mai termină.
Ba-da!
- Închide aragazul! - Bine.
Ce frige!
Ce s-a întâmplat?
E numai vina ta! Ți-am zis că nu vreau să fac asta!
M-ai forțat să lucrez aici și uite ce-ai făcut!
- Doamne! - Îmi pare rău.
Am greșit.
Am vrut doar să fii fericit.
Pe măsură ce îmbătrânesc, nu mai gândesc bine.
Sunt inutilă.
E numai vina mea.
Ce s-a întâmplat, mamă?
Ce-am zis?
Unchiule!
Ia și tu!
Mersi.
Ha-neul.
Ce? Vrei s-o înțeleg pe mama?
Nu, ia și niște de-asta!
Nu încerca s-o înțelegi! E imposibil.
Cum să te păcălească să mergi la o întâlnire? Ridicol!
- Și pe tine te-a derutat? - Complet.
- Iar tipul nu era genul tău? - Absolut deloc.
Am auzit că tatăl lui e director de spital.
- Se dădea mare că e bogat? - Da.
A zis că o fac pe proasta, deși știu foarte bine că, măritându-mă cu el,
aș deveni director.
M-a întrebat dacă așa vreau să salvez aparențele.
- La naiba! - Incredibil!
La care stație de autobuz este? Îi smulg părul din cap.
Ce stație? Probabil a zburat la clasa I.
Atunci, a ajuns deja.
L-aș fi bătut măr dacă n-ar fi avut noroc.
Las-o baltă! Nu trebuie să faci asta.
Îi vorbești de rău pe el și pe mama
doar ca să mă simt eu mai bine.
Nu sunt copil, știi?
Ce n-aș da să fii!
Te-aș pune pe umeri
și ți-aș lua niște culegeri. Ai zâmbi cu gura până la urechi.
Pe atunci era ușor să te fac să te simți bine.
Dar acum nu știu cum să te consolez.
Mă doare inima că nu pot face nimic pentru tine.
Am vrut să te întreb deseori după ce ai părăsit spitalul.
„De ce ai demisionat?”
„Ce era atât de greu?”
Am vrut să întreb dacă te putem ajuta.
Dar nici nu sunt școlit, nici n-am prea multe.
Tot ce-ți pot oferi este un umăr pe care să te sprijini.
Dar apoi mă gândesc că ai oameni mai buni pe care să te sprijini.
Unchiule, nu e adevărat.
Nu spune asta!
Spun doar că mă doare că nu pot face nimic pentru tine.
Ce mult au crescut verzele astea!
Știai că mama ta le-a plantat pentru tine?
- Pentru mine? - Da.
A văzut la știri că sunt… Cum se zice?
Pline de calciu.
Se pare că te calmează când ești tensionat.
Ajută contra depresiei.
Le-a plantat imediat ce a auzit asta.
Ce mai poate face pentru tine, în afară de a planta varză?
Apropo,
vreau să-ți cer o favoare.
O favoare? Ce anume?
Aici.
PICIOARE DE PORC „MIDANG”
Ce-i asta? Favoarea este să mâncăm picioare de porc?
Da, ador picioarele de porc.
Stai jos!
Haide!
Doamne, ce te-a apucat?
Crezi că am poftă de mâncare acum?
Hai!
Am adus-o.
Adică am împins-o.
Bravo!
Ne puteți aduce o porție foarte mare și două sticle de soju?
Bine.
Azi am închis restaurantul pentru prima oară în viață.
Și știți de ce?
Pentru pacea familiei noastre.
Nu lucrez azi. Așa că hai să bem bine și să ne împăcăm!
- Nu ne-am certat. - Uitați-vă la voi!
Iarăși vreți să băgați totul sub preș.
Nu se mai face așa. Oamenii sunt deschiși.
Vorbesc despre ce i-a rănit și își cer scuze, dacă trebuie.
Oamenii sunt mai sinceri.
Gata, Lambada!
Hai să luăm o gură de aer! Voi puteți sta de vorbă.
Nici gând! Nu pleci nicăieri.
- Are dreptate. Rămâi! - Ce-i asta?
De ce sunteți jenate?
Nu e o întâlnire pe nevăzute.
Nu mai zice asta niciodată! Hai!
- Repejor! - Tae-seon!
Ba-da!
Bea un pahar!
Bine.
A fost greșit ce-am făcut azi.
Îmi cer scuze.
Am vrut să te sun pentru că aveam ceva să-ți dau.
BANCA BUSAN HOPE
Ce-i asta?
Tatăl tău a vrut să-ți dau carnetul ăsta de cecuri când te măriți.
Ba-da mi-a spus de curând
că ai avut insomnii o vreme după ce s-a stins.
Te simțeai vinovată că nu i-ai răspuns la ultimul apel
din cauză că învățai, nu-i așa?
Cred că te-a durut atât de mult
că nu te-a auzit pentru ultima oară înainte să moară.
Dar știi ce?
Ha-neul, e-n regulă.
Poți da drumul vinovăției.
Tatăl tău s-a bucurat să-ți fie tată
până la ultima lui suflare.
Amândoi
eram extrem de fericiți să-ți fim părinți.
După ce am devenit mamă,
mi-am dat seama că notele copilului meu
reflectă nota mea în viață.
FOAIE MATRICOLĂ
Doamne!
Cum se poate?
Doamne, Ha-neul!
Ești chiar incredibilă!
Știi că-mi place numărul unu. Ești prima la toate.
- M-am descurcat, nu? - Foarte bine.
Datorită ție, simțeam că și noi am primit foi matricole cu note maxime.
Ești minunată.
- Dragul meu. - Da?
Am vorbit cu profesoara de la clasă a lui Ha-neul.
Ține-te bine!
Ha-neul poate fi admisă la o facultate de medicină din Seul.
Îți vine să crezi?
E adevărat?
Dumnezeule, fiica mea!
E incredibilă.
Sunt atât de recunoscător pentru ea!
Și eu.
Nu-mi vine să cred că am născut o fată atât de incredibilă.
Eram fericiți să fim părinții tăi
în fiecare clipă a vieții noastre.
Am depresie.
Sunt bolnavă pe dinăuntru
pentru că m-am chinuit prea mult
și nu m-am odihnit când eram obosită.
Eram mândri să fim părinții tăi.
MEDICAMENTE
Dar tu aveai o viață așa de grea!
Eu mă bucuram să fiu mama ta.
Dar tu sufereai atât de mult!
Îmi pare rău
că nu te-am putut crește să fii mai fericită în viață.
Nu trebuie să te simți vinovată deloc.
Niciodată în viața mea nu m-am gândit că viața ta e jalnică.
Așa că
du-te în excursii
și mănâncă tot ce ți-ai dorit vreodată cu banii ăștia.
Poți fi șomeră pentru totdeauna, dacă vrei.
Vreau doar să fii fericită.
Nu știu ce s-a întâmplat la spital.
Dar sper să lași totul în urmă
și să-ți găsești liniștea.
Noroc!
Gata cu plânsul?
Atunci, zâmbește!
Așa o să fac.
Ce? Ha-neul, la o întâlnire pe nevăzute?
Cu cine a ieșit?
Sigur a avut motivele ei.
NAM BA-DA - OCEANUL TĂU
ZIUA ÎN CARE FAMILIA NOASTRĂ ȘI-A GĂSIT LINIȘTEA
Ce-i asta?
Cum de te simți așa bine?
Ai ieșit la întâlnire și ai mâncat picioare de porc.
Cum așa? Eu sufăr!
Tu cum poți mânca picioare de porc?
Da.
Sigur a avut motivele ei.
- Bravo pentru azi! - Și tu te-ai descurcat.
Doamne! Înghețata asta e dulce și delicioasă.
Apropo, nu ți-e dor de Jeong-woo?
Nu vorbeai doar despre înghețată?
Ba da. Mi-e dor de el.
Dar cred că e mai bine s-o încheiem acum.
Mai bine, pe naiba!
Este o bijuterie rară.
Poftim? Parcă nu-l plăceai.
E imposibil să nu-l placi.
Ți-am mai spus.
Nu pot să uit cum arăta în ziua în care s-a mutat.
FIRMA DE MUTĂRI „MOVE STUDIO”
Băiatul ăla frumos părea atât de devastat!
Se vedea și că nu mânca bine.
Salut!
Doamne!
Aia e mâncarea ta?
Simplă și ieftină.
Chiar și așa…
părinții tăi o să fie supărați.
Apropo, te mai vizitează vreodată?
Păi…
Locuiesc departe.
Înțeleg.
Dar ești destul de mare să fii independent.
Te descurci foarte bine singur.
Ba nu.
O invidiez pe Ha-neul că are o familie iubitoare.
N-am vrut să sune așa.
M-am referit că-și va reveni curând,
pentru că are o familie iubitoare.
Da. Dv. ați lăsat kimchi aici?
Ți-a plăcut?
A fost delicios. Mulțumesc.
O să-ți fac mai mult data viitoare.
- O să intru acum. - Bine. Du-te!
De-asta n-am putut să nu-l plac.
Doamne!
Mi-ai frânt inima.
La fel și el.
Așa că…
M-am bucurat că v-ați susținut unul pe altul.
Am fost ușurată
că te-ai putut baza pe el.
Nu știu prin ce ai trecut.
Dar speram să-ți găsești consolarea în el.
M-am rugat ca Jeong-woo să te ajute să trăiești o viață
în care să nu trebuiască să te chinui.
Doamne, să mergem!
Ce mă doare capul!
YEO JEONG-WOO
DORMI?
Cred că am înnebunit.
Nebuno!
Ha-neul!
Mama vrea ardei iuți pentru supă.
Am nevoie la baie, îi dai tu?
Nu!
Hai!
Am înnebunit.
De ce am trimis mesajul ăla?
Salut!
Ce cauți aici?
Nu am voie? E casa mea.
Nu asta am vrut să spun.
- Salut, fostă iubită! - „Fostă iubită”?
Am fost împreună două zile, dar tot foști suntem.
Azi-noapte m-ai întrebat dacă dorm. Ăsta e gest de fostă.
Din cauză că
eram prea beată ieri când ți-am trimis mesajul.
Pare c-o duci bine.
Bei, mănânci picioare de porc,
chiar ieși la întâlniri pe nevăzute.
De unde știi?
Serios? Hei!
- Chiar te-ai dus? - Habar n-aveam că era așa ceva.
Cât despre băut… Nu, picioarele de porc…
Dar n-am niciun drept să întreb.
Cine sunt eu?
Doar fostul tău, nu?
Nu te bucura prea tare.
Dar nu fi nici prea tristă.
Pa!
Am venit ca să spun ceva.
Am vrut să te întreb, dar n-am vrut să te stânjenesc.
Fie că știai sau nu,
ai ieșit la întâlnire, ai băut și ai mâncat. Deci o duci bine.
Așa că lasă-mă să te întreb, dacă tot o duci bine.
Ce e?
Îmi dai voie să te aștept?
Îmi dai voie să aștept…
până te simți mai bine?
Ce? Ce s-a întâmplat?
Sunt prea disperat?
Și tu ai fost penibilă cu mesajul de azi-noapte.
Poftim? „Penibilă”?
Da, ai fost penibilă și disperată!
N-am fost așa.
Las-o baltă!
O să plâng după tine și o să te aștept.
Așa că…
întoarce-te oricând ești pregătită.
Nu sări peste mese!
Ia-ți tratamentul la timp și plimbă-te din când în când.
Te poți întoarce după o vreme.
Pa!
Chiar plec.
CLINICA DE CHIRURGIE PLASTICĂ „LA BEAUTE”
Hei, Jeong-woo!
De ce vii din partea aia? Ai luat autobuzul?
Ai fost acasă azi-noapte?
- Am trecut azi-dimineață pe-acolo. - De ce?
- Ca s-o vezi pe Ha-neul? - Poftim?
Ce-i asta? V-ați împăcat?
- Ți-am zis că nu. - Nu cred.
- Nu mă mai enerva! - Ce e?
Ți-am mai zis, dar chiar asta e părerea mea.
N-ar trebui să-i dai drumul, dacă încă o placi.
Pentru ce-s genunchii?
Dacă e nevoie, îngenunchează!
Ce se petrece?
Da, va opera dr. Yeo.
Da.
Atunci, vă așteptăm marțea viitoare.
La revedere!
Salut!
E o nebunie. Am făcut public că dr. Yeo lucrează la noi
și e plin de pacienți în dimineața asta. Uite!
Suntem complet ocupați și săptămâna viitoare.
Dr. Yeo!
Puteți opera fără incizii mâine?
Păi…
Sigur.
Anestezie locală!
Repede!
Ce facem? Sângerează întruna!
Te rog…
Cum a mers anestezia?
Bine. Pacienta doarme. Puteți începe acum.
Să-i dăm drumul!
Șubler și forceps.
Marker.
Anestezie locală.
Bisturiu.
Nu știu.
Cred că are stres posttraumatic.
Pe bune?
Dar avem rezervări complete săptămâna viitoare.
Intrăm în belea dacă se află.
Și asta, dar am auzit
că mulți doctori nu mai pot lucra după un accident medical.
Dr. Yeo discută cu dr. Bin, o să te anunț.
Dacă e prea mult, hai să anulăm operațiile de mâine…
Nu.
A trecut prea mult timp, atâta tot. Mâine o să fie bine.
I-am explicat pacientei.
Dacă trebuie să-mi asum răspunderea, o s-o fac.
Nu asta e problema acum.
Sincer să fiu, eram îngrijorat.
Dar am crezut că ești bine dacă arăți bine.
- Operațiile de mâine… - Le pot face.
N-o să greșesc.
Îmi cer scuze pentru azi.
Uite! Am o întrebare.
LICEUL YEONGWON
De ce e asta…
Ha-neul! Mănânci pui prăjit?
Nu, mersi.
Mersi.
Hei, Ba-da!
- Tu ai scos asta? - Cine-i acolo?
Având în vedere că era ascunsă într-o carte, e fostul tău?
Fostul meu, pe naiba!
E un coleg.
Deci tu ai scos-o?
Nu. Stau departe de rafturile cu cărți, în caz că mi se face rău.
Poate ai crezut că sunt bani și ai căutat.
Tu nu ascunzi banii în cărți,
pentru că te temi că le rup în timp ce caut.
„Nu te apropia de rafturile cu cărți.”
Nu era asta regula noastră tacită?
Atunci, cine a scos-o?
Mama nu se atinge de cărți.
Da. Jeong-woo a trecut pe-aici săptămâna trecută.
S-a uitat la albumul școlar.
Poate a văzut cartea aia când l-a pus înapoi și a văzut poza.
Poftim?
Salut, ce e?
Păi…
Știai că Jeong-woo lucrează la clinica dr-ului Bin?
Da, oarecum.
Tu de unde știi?
Am dat peste el ieri.
Eram curioasă.
Nu asta e problema acum.
Încă simți ceva pentru el?
Sau îl uiți? Care din două?
Despre ce vorbești?
Nu știu dacă o să te ajute sau nu dacă-ți spun asta.
Ce e?
Știai că Jeong-woo a suferit de stres posttraumatic?
De unde știi?
A avut un atac de panică la operația de azi.
Dar e normal să-i fie greu, după ce s-a întâmplat.
Sunt impresionată că încă rezistă.
- E totul pregătit? - Da.
Tocmai a sosit și am introdus perfuzia.
E aici și anestezista.
Poza de dinainte e afișată pe ecran.
A fost vreo problemă la inducerea anesteziei?
Nu, niciuna.
Tensiunea și pulsul sunt stabile.
Dr. Yeo, puteți începe acum.
DOCTOR SLUMP
Mi-ai zis să mă întorc. Că mă pot întoarce oricând.
Cred că e nedrept față de toți să tot insist că sunt bine.
Ha-neul a clacat din cauza lui Min Kyeong-min?
Ce vrei să spui?
Fir-ar!
Nu cred că știi
cât de mult însemni pentru mine.
Dacă-mi trebuie un motiv pentru a depăși trauma,
tu ești cel mai bun posibil.
S-o facem împreună!
Subtitrarea: Iulia Rolle