‏- דוקטור דכדוך -
‏זה לא ממש גבוה?
‏זה גדל ממש. ‏-זה גבוה.
‏שלך גדל מאוד, סו-יון. ‏-מה עם שלך?
‏איך ההרגשה לגדל שעועית מצויה בעצמכם?
‏זה נהדר! ‏-זה כזה מגניב.
‏ג'י-אן, כמה השתיל שלך גדל?
‏אבל המורה,
‏למה השעועית שלו לא נבטה?
‏היא מקולקלת?
‏רק רגע.
‏- יו ג'ונג-וו -
‏ג'ונג-וו,
‏גם השעועית שלך תנבוט בקרוב.
‏בוא נתאזר בסבלנות.
‏כן, המורה.
‏מתוך עשרות השתילים, ‏השתיל שלי היה היחיד שלא נבט.
‏זאת הייתה "תקרית השעועית".
‏זה היה הכישלון הראשון בחיי
‏שאני זוכר.
‏- יו ג'ונג-וו -
‏ניסיתי לשים אותו במקום שיש שמש.
‏הקפדתי להשקות אותו ‏לעתים תכופות יותר מהאחרים.
‏ספר. ‏-בוק.
‏תלמיד. ‏-סטודנט.
‏יפה. ‏-פריטי.
‏אבל השעועית שלי… ‏-יפה.
‏פריטי.
‏…עדיין סירבה לנבוט.
‏בואו נצא להפסקה. ‏-בסדר.
‏נראה לי שזה יגדל. ‏-נכון.
‏ג'ונג-וו.
‏אני מרחמת עליך.
‏השעועית המצויה שלך מסרבת לנבוט.
‏אתה בטח עצוב.
‏לא, אני לא עצוב. אני בסדר.
‏האמת היא שאני לא אוהב לגדל שעועית מצויה.
‏באמת? ‏-כן.
‏שעועית מצויה היא ‏השעועית שאני הכי פחות אוהב.
‏אני לא אוכל אורז אם יש בו שעועית.
‏אני לא צריך שעועית מצויה בחיים שלי.
‏אני לא מתכוון לבכות בגלל שעועית מטופשת.
‏ביום ההוא התייפחתי
‏בגלל אותה שעועית מטופשת.
‏הרגשתי בודד ועצוב.
‏כל הדרך הביתה ‏הזלתי דמעות בגודל של אותן השעועיות.
‏- תעודה -
‏אויש.
‏אלוהים.
‏מה אני אומר?
‏אוף.
‏אימא, את נוסעת לאנשהו?
‏אני נוסעת עם אבא שלך לכנס שלו באל-איי.
‏ניעדר שבוע. מנהלת משק הבית תישאר איתך.
‏בסדר.
‏מה זה?
‏זו התעודה שלי.
‏אבל… ירדתי בדירוג.
‏לא חלמתי שאני יכול לקבל ציון כזה נמוך.
‏היה כל כך קשה להתמיד במה שעשית?
‏מה הטעם לחיות ככישלון?
‏תעלה לחדר שלך ותלמד. ‏-בסדר.
‏נסיעה טובה.
‏הכול בגלל נאם הא-נל.
‏- יומן שעועית מצויה ‏תצפית -
‏ואז הבנתי את זה.
‏שהחיים דומים לשעועית.
‏יש דברים שאין לי שליטה עליהם.
‏אנחנו הולכות.
‏תוציאי אותנו מהמערכת?
‏בניגוד לאושר שהיה מעורפל לפעמים,
‏אסון תמיד היה מורגש מאוד.
‏חתיכת מנוול.
‏הגעתי לשפל המדרגה בהרף עין.
‏וכל כישלון תמיד היה מלווה בתחושת בדידות.
‏- אימא -
‏כדי לשמור על כבודי, ‏העמדתי פנים שאני בסדר ועומד בזה.
‏היי, אימא.
‏אבא שלך מועמד לתפקיד היו"ר ‏של איגוד הלב האמריקאי.
‏אז כדאי מאוד שלא תגרום ‏לעבודתו הקשה לרדת לטמיון.
‏האמת היא שהייתה בי כמיהה ‏למשפחה שתתעניין בשלומי.
‏קיונג-מין, אני באמת חף מפשע!
‏כמיהה למישהו שיאמין בי.
‏אבל…
‏כיוון שהיה רק רצף של אסונות,
‏הימים שלי לא השתפרו ונשארו קודרים.
‏האם אי פעם אהיה שוב בסדר?
‏האם אי פעם אוכל ליהנות שוב מערב רגיל?
‏- דוקטור דכדוך -
‏זה עט כדורי.
‏מה? למה הוא לא עובד?
‏מה את עושה? ‏-אלוהים!
‏הבהלת אותי.
‏למה את כאן? אתם עד כדי כך קרובים עכשיו?
‏זה לא העניין.
‏למה אתה כאן בעצם?
‏באתי לקחת את השמיכה שלנו וראיתי אותך.
‏עליתי כדי לשאוף אוויר.
‏הדלת הייתה פתוחה. רציתי לסגור אותה.
‏אז היית צריכה לסגור וזהו.
‏למה בהית בעט הזה?
‏מה?
‏"רציתי לראות אותך, אבל לא היית בבית."
‏התכוונת להשאיר לו הודעה? ‏-חתיכת…
‏זאת מצלמת ריגול, לא? ‏-מה?
‏אני צודק. זאת עדשה.
‏למה יש אנשים שמצלמים בסתר?
‏למען האמת,
‏מישהו צילם בסתר במרפאה שלי…
‏ג'ונג-וו, איפה אתה?
‏- מניעת פשיעה ‏דאסאן-דונג, צומת קמץ -
‏החשוד רץ לעבר הסמטה הזאת אחרי שהוא נפגע.
‏אבל מצלמת האבטחה בסמטה הייתה מקולקלת,
‏ולכן לא הצלחנו לראות לאן בדיוק הלך.
‏אבל…
‏מתחנת המשטרה באזור שלך ‏בדיוק שלחו לי צילומים ממצלמת רכב.
‏הייתה אצלך פריצה בחודש שעבר, נכון?
‏נכון.
‏החשוד נקלט במצלמה של אופנוע שעבר שם.
‏טוב…
‏זה לא מאוד ברור, אבל…
‏זה אותו האדם, נכון?
‏כן, מבנה הגוף, הגובה, ההליכה, כולם דומים.
‏אנחנו סבורים שמדובר באותו האדם.
‏בנוסף, זאת המצלמה שהחשוד הפיל בזירה.
‏זה דגם זהה למצלמות מהמרפאה שלך.
‏הבלש קים.
‏כן? ‏-אתה יכול להסתכל על זה?
‏סליחה.
‏ג'ונג-וו.
‏היי, הא-נל, מה את עושה כאן?
‏שמעתי שאתה פה. זה עיתוי מושלם.
‏נתקלתי בזה מתחת לשולחן הכתיבה שלך ו…
‏במה מדובר פה?
‏הוא כנראה השאיר ‏את המצלמה בבית שלי ביום ההוא.
‏הוא ניסה לצלם אותי?
‏קשה לדעת.
‏אנחנו בודקים את זה. בקרוב נדע.
‏הבלש קים.
‏היי, איך היה?
‏טוב…
‏מצלמת הריגול קצת ניזוקה.
‏נראה שמים חדרו פנימה, ‏ולכן אי אפשר לאחזר את הנתונים.
‏אז אין שום דרך?
‏מי היה עושה את זה? מצלמות נסתרות ומעקב?
‏היי, מה הדם הזה?
‏סתם נשרטתי קצת. ‏-יש שם הרבה דם.
‏זה נראה כמו חתך בקרקפת. ‏היית צריך ללכת למיון.
‏זה בסדר. עצרתי את הדימום. ‏-זה לא בסדר.
‏נלך לבית החולים עכשיו.
‏היי!
‏מר יו ג'ונג-וו? ‏-כן.
‏היה לך חתך של ס"מ וחצי ‏אז סגרנו אותו בסיכות.
‏יש לו זעזוע מוח? ‏-לא, אין סיבה לדאגה.
‏הוא צריך סי-טי מוח… ‏-לא.
‏זה לא כזה נורא.
‏אני מבין. תודה.
‏בואי נלך.
‏למה את בוכה?
‏כי אני מרחמת עליך.
‏מה תעשה?
‏שתית אלכוהול?
‏מה נכנס בך?
‏שבי. מה קרה?
‏חשבתי שהניתוח פשוט השתבש באותו יום.
‏חשבתי שזה היה סתם ביש מזל. ‏חשבתי שזה היה צירוף מקרים נורא.
‏אבל ייתכן שמישהו רצה לפגוע בך…
‏איך נשארת חזק כל הזמן הזה?
‏אל תבכי.
‏אם תבכי, ארגיש… ‏-מה עם הרגשות שלי?
‏אני מרגישה יותר גרוע, אתה מבין?
‏עברת כל כך הרבה.
‏מה נעשה?
‏סוף סוף נרגעת?
‏אולי זה בגלל הדיכאון, ‏אבל אני כל הזמן בוכה.
‏עליי ללכת הביתה ולקחת תרופות.
‏יש לך מושג מי זה יכול להיות?
‏זה ששם את המצלמות ‏במרפאה שלך והשאיר גם בחדר שלך.
‏אתה חושד במישהו?
‏כן.
‏הרופא המרדים שהיה בחדר הניתוח
‏כל הזמן מטריד אותי.
‏נכון. הוא היה אמור להעיד, ‏אבל התחרט יומיים לפני הדיון.
‏זה נכון. היה לו קל יותר ‏לשים את מצלמות כי הוא עבד שם.
‏אבל למה שהוא יעשה דבר כזה?
‏אין לי מושג.
‏אל תדאג כל כך.
‏הכול יהיה בסדר.
‏גם אם זה לוקח זמן, האמת תמיד מתגלה בסוף.
‏מאיפה האמירה הנהדרת הזאת?
‏מסרט?
‏אתה חושב שאי פעם היה לי זמן לראות סרט? ‏-נכון.
‏בוא נלך לסרט אחרי שהעניינים יירגעו.
‏אני רוצה לאכול פופקורן ‏לצד מישהו שאני מחבבת.
‏בוא נלך.
‏בחיי.
‏הדיון השלישי בביהמ"ש
‏במותה של יורשת הקזינו ממקאו יחל הבוקר.
‏מחברו של המחקר המדעי יגיע להעיד
‏כדי להוכיח את הטענה של יו שהוא חף מפשע. ‏-להת', אימא.
‏שלום.
‏תודה רבה על אותו יום.
‏על לא דבר.
‏בזכותך הצלחתי ללכוד שפירית.
‏כל כך התלהבתי ‏שנסעתי ליאנגפיונג כדי לתת אותה לבן שלי.
‏נסעת כל הדרך לשם רק בשביל זה?
‏כן.
‏הוא גר אצל אימא שלי במהלך השבוע.
‏מאז שאבא שלי נפטר, ‏אימא שלי גרה שם עם הדודות שלי.
‏הוא ילד בן חמש מלא מרץ,
‏אז תאר לך כמה משעמם לו ‏לגור עם שלוש קשישות.
‏תמיד הצטערתי שאין לו עם מי לשחק.
‏בכל אופן, תודה.
‏בבקשה, תתפוס את כל החרקים ‏שאתה נתקל בהם ותודיע לי.
‏יום נעים.
‏מה זה היה?
‏היא נותנת לי שיעורי בית? ‏למה היא מבקשת ממני לעשות את זה?
‏שניכם. ‏-אלוהים.
‏ממתי אתם קרובים כל כך?
‏אנחנו לא קרובים.
‏דיברנו על שפירית. הייתה תקרית.
‏"תקרית"?
‏זה היה סטוץ?
‏על מה את מדברת?
‏לא, אמרתי שזה קשור לשפירית.
‏למה את מפרשת את זה ככה?
‏יש לך ראש כחול.
‏לא נכון. היית מעורפל מאוד.
‏אם זה שלי, תני לי כבר. הוספת סירופ?
‏לא.
‏אז זה שלי, נכון?
‏תני לי את זה.
‏אימא.
‏אני רעב. ‏-חכה רגע.
‏מה זאת אומרת? אני רעב.
‏אוף, חכה רגע.
‏אני רוצה אורז דביק וטעים.
‏עזוב אותי לפני שאני אתעצבן.
‏לא לפני שתכיני לי אורז דביק.
‏בשם אלוהים.
‏תבשל בעצמך!
‏אבל אני לא יודע לבשל.
‏אם אתה לא יודע, כדאי שתלמד.
‏גם אני הייתי צריכה ללמוד לבשל.
‏מה את מחפשת? ‏-את המגהץ שלי.
‏אני נשבעת ששמתי אותו פה איפשהו.
‏לקחת אותו?
‏למה שאני אקח את המגהץ שלך?
‏מכרת את סיר הטיגון ללא שמן שלי ‏כדי לצאת לדייט עם החברה שלך.
‏נפרדנו.
‏המכות שלך כאבו במשך שלוש שעות ‏ונשבעתי שלא אמכור שוב דברים שלנו.
‏תחפשי טוב.
‏לאן הוא נעלם?
‏הוא הצמיח רגליים וברח?
‏תוריד אותה. ‏-סליחה?
‏תוריד, אמרתי. אני אגהץ לך את החולצה.
‏למה פתאום?
‏החולצה שלך הייתה קצת מקומטת ‏כשראיתי אותך בחדשות בדיון הקודם.
‏נראית קצת מרופט.
‏אני אגהץ אותה היטב, אז תוריד אותה.
‏אלוהים, זה בסדר. חכי רגע.
‏אני יכול להוריד אותה בעצמי?
‏כמובן. מהר.
‏אוקיי.
‏זה כל כך מוזר.
‏אלוהים.
‏לאן הם נעלמו?
‏מה את מחפשת? את המגהץ שלך?
‏למה שהוא יהיה במקרר?
‏לא, לא את המגהץ.
‏אני נשבעת שאתמול בלילה
‏שמתי פה אנשובי שהקפצתי, ‏בקר צלוי ברוטב סויה,
‏וקימצ'י מלפפונים ממולאים.
‏אבל הם נעלמו כלא היו.
‏אין מצב. יש לך דמנציה?
‏מה אעשה?
‏אני עומד לבכות!
‏פרחח קטן!
‏בטוח שלא אתה לקחת אותם?
‏פעם גנבת ממני צלעות חזיר,
‏קימצ'י חרדל ירוק וצדפות כדי לתת לחברה שלך.
‏אני צודקת. זה אתה.
‏זה לא אני.
‏אמרתי לך שנפרדנו!
‏חתיכת פרחח!
‏זה כואב!
‏חתיכת… ‏-זה כואב.
‏חתיכת… ‏-אמרתי שכואב.
‏איפה הם?
‏אופס!
‏מה אמרת?
‏-אימא!
‏פרחח קטן.
‏אתה רואה? אתה נראה ‏טוב יותר ובטוח בעצמך יותר.
‏באמת?
‏היא עקומה.
‏מהר, תאכל.
‏לאכול? לא התכוונתי לאכול שום דבר.
‏אתה צריך לאכול.
‏אם אתה שבע, ‏זה מפעיל את העצבים הפאראסימפתטיים,
‏שמגבירים את תחושת הרוגע ושלוות הנפש.
‏תהיה עוד יותר עצוב ‏אם ינסו לפגוע בך כשאתה רעב.
‏אז קדימה.
‏אני באמת בסדר.
‏תסיים לאכול ותרד בתוך 30 דקות. ‏אני באה איתך.
‏לאן?
‏לא.
‏ואם הבחור ההוא יעקוב אחריך ‏ושוב יחטיף לך מכות?
‏מעולם לא חטפתי מכות.
‏אני בסדר רק כי אני ספורטיבי.
‏אם זה היה קורה לך, לא היית בחיים עכשיו.
‏אני שונה.
‏בכל אופן, אני מצטרפת. ‏-אמרתי לא.
‏נעשה אבן, נייר ומספריים. ‏-זה עניין רציני.
‏אבן, נייר ומספריים!
‏בסדר. נתראה בקרוב.
‏היי, הא-נל!
‏אוף. הייתי צריך ללכת על אבן…
‏אני נשבע שלא גנבתי אותם!
‏חזרתי.
‏היי, לאן הלכת הבוקר?
‏יצאתי.
‏מה הוא גנב?
‏המגהץ שלי נעלם, וגם התוספות שהכנתי בלילה.
‏והוא היחיד שגר פה שהיה עושה דבר כזה.
‏זאת היית את?
‏מה?
‏נו, באמת, כאילו הא-נל תעשה דבר כזה.
‏אחותך הייתה התלמידה הכי טובה בארץ.
‏ואז היא עברה את בחינת ההסמכה הרפואית הקשה.
‏היא גם עבדה והצילה חיים ‏באחד משלושת בתי החולים הכי טובים.
‏היא לעולם לא תגנוב דברים פעוטי ערך כאלה.
‏למה לא?
‏אולי כן, אם היא מסונוורת מאהבה.
‏היום הדיון של מר גג.
‏ייתכן שהיא לקחה את המגהץ כדי לגהץ את בגדיו
‏ואת האוכל כדי להאכיל אותו. לכי תדעי.
‏זה נכון, הא-נל?
‏באמת לקחת…
‏אל תדברי שטויות.
‏זאת לא אני. ‏-באמת?
‏כן. ‏-נכון?
‏זאת לא אני.
‏זוז הצדה. זאת לא אני.
‏אתה רואה?
‏זאת לא היא.
‏אז זה אתה.
‏זה לא אני.
‏זה לא אני! ‏-זה כן אתה.
‏זה לא אני! ‏-אל תשקר, פרחח.
‏אלוהים. מה קורה?
‏אל תאמר לי שהאף שלך מדמם בגלל אימא. ‏-זה לא מהמכות.
‏החלקתי ונפלתי כשניסיתי להתחמק.
‏בכל אופן, זאת באמת לא את?
‏מה יש לך? אמרתי שלא.
‏בסדר.
‏אני עולה לגג לבדוק.
‏חמישים אלף וון. זה יספיק?
‏חמישים אלף על דימום מהאף?
‏תכפילי.
‏אז אני אספר לאימא את האמת.
‏פשוט לא רציתי שהיא תנדנד לי.
‏זה לא מביך אותי. ‏-בסדר.
‏אסכים ל-50 אלף וון רק כי את אחותי.
‏יש לך מזל.
‏מה קרה למצלמת הריגול ההיא? מה הם אמרו?
‏אני לא יודעת. אני חושבת שהפורץ שם אותה שם.
‏מי יכול היה לעשות את זה? ‏-אין לי מושג.
‏תגיד, ראית מישהו?
‏מישהו חשוד באזור הזה? ‏-מה?
‏מישהו עקב אחרי ג'ונג-וו. ‏בגלל זה אני שואלת אם ראית.
‏תשכח מזה.
‏אה.
‏אני זוכר שראיתי מישהו ‏שעקב אחר מר גג למעלה.
‏מה? מתי?
‏ביום שמר גג עבר לגור פה.
‏אלוהים, בעל מסעדת הנודלס הוא טיפוס עצבני.
‏הוא הדוד שלי.
‏שיהיה לך יום טוב.
‏- המילמיון המקורי של בוסאן -
‏היי, סו-בום. בליינד דייט?
‏אני פנוי כל החודש.
‏היא חמודה?
‏טוב, תודיע לי.
‏אבל רגע, מי הוא שישמיץ ‏את הא-נל ואת הדוד טה-סון?
‏זה מישהו אחר.
‏למה לא סיפרת לי קודם?
‏כי רק עכשיו שאלת.
‏חשבתי שאולי הוא תעה בדרך,
‏או בא לבקר, אז לא ייחסתי לזה חשיבות.
‏למה שמישהו יעקוב אחריו?
‏נראה לך שהאנשים האלה ממקאו ‏שכרו בריונים להיפטר ממנו?
‏על מה אתה מדבר? תהיה בשקט.
‏תסתלק. ‏-מה?
‏אולי הם רוצים ליישב את העניינים ‏מחוץ למערכת המשפט.
‏די עם השטויות.
‏ג'ונג-וו, איפה אתה?
‏מחכה לך.
‏- המילמיון המקורי של בוסאן -
‏הא-נל,
‏אני חושב שלא כדאי שנלך יחד.
‏ג'ונג-וו,
‏אני לא חושבת ‏שאני צריכה לספר לך את זה לפני הדיון.
‏מה? מה העניין?
‏ביום שעברת לגור פה,
‏אחי ראה גבר שעלה אחריך לגג.
‏מה? ‏-אני תכף יורדת.
‏בוא נדבר פנים אל פנים.
‏- קאנג ג'ין-סוק -
‏ג'ונג-וו.
‏איפה הוא?
‏- דוכן העדים -
‏- נאשם -
‏- עורך דין -
‏הוא עדיין לא עונה.
‏הדיון תכף יתחיל. למה הוא לא עונה?
‏כולם מתבקשים לעמוד.
‏הדיון השלישי בפרשת מותה
‏של יורשת הקזינו ממקאו נפתח היום ב-10:00.
‏ואולם, כבר חלפו 30 דקות,
‏ויו טרם הגיע אל בית המשפט.
‏הדיון היום יתרכז בעיקר בשאלה
‏אם המחקר המדעי שהציג הנאשם
‏בדיון הקודם יתקבל כראיה.
‏מי שכתב את המחקר המדעי הזה אמור להעיד
‏ולכן הדיון משך תשומת לב רבה.
‏עדיין אין חדש מהנאשם?
‏היכן הוא?
‏אני מתנצל, כבודו.
‏הנאשם לא עונה לטלפון. ‏אפשר לדחות את הדיון ביום?
‏אני מתנצל.
‏הבאתי ראיה.
‏אני רוצה להגיש את הראיה הזאת.
‏שום סוד לא נשמר לעד.
‏- קאנג ג'ין-סוק -
‏קאנג ג'ין-סוק.
‏ד"ר קאנג.
‏אני צריך לדבר איתך. תפתח את החלון.
‏זה יהיה קצר.
‏מה? היי, ג'ין-סוק!
‏ג'ין-סוק! זה היית אתה, נכון?
‏את בסדר? אני מצטער.
‏אני מצטער!
‏מה יש לך?
‏למה שאתה…
‏למה?!
‏- מצלמה 03 -
‏- הפרין -
‏תעצור אותו.
‏כן, כבודו.
‏ו…
‏האמת שחיכינו לה נואשות
‏סוף סוף התגלתה.
‏הנה הוא!
‏כאן "ניוז טיים". הנה הסיפור הראשי שלנו.
‏מדובר במותה של יורשת הקזינו ממקאו.
‏ג'יימס צ'אנג, אבא של צ'אנג בינג
‏ששלט בעסקי הקזינו במקאו ‏במשך 30 שנה, הלך לעולמו,
‏ובתו ירשה את כל הונו.
‏כעת נחשף שאחיו הצעיר של ג'יימס צ'אנג
‏ביצע את הרצח מתוך זעם.
‏החשודים הוסיפו לעירוי בחשאי
‏נוגדי קרישה שגרמו לדימום כבד.
‏לצורך זה, הם שיחדו את האחות פארק, ‏שעבדה במרפאה של יו.
‏הוא היה עד, לא חשוד.
‏אז עקבת אחרי יו ג'ונג-וו כי התלבטת
‏אם לספר לו את האמת?
‏אבל, תבין,
‏לא יכולת לדעת שזה יקרה.
‏אז למה התקנת כל כך הרבה מצלמות בחדר הניתוח
‏וברחבי המרפאה?
‏לטענתו זה היה הרגל ישן שלו.
‏הרגל שהוא אימץ אחרי התקרית ההיא.
‏פרוטמין, בבקשה.
‏פרוטמין. ‏-כן, דוקטור.
‏אני אתן את הפרוטמין.
‏מה? מה הבעיה עם האק"ג?
‏נצטרך דפיברילטור.
‏תכין אותו.
‏מה? מי נתן אשלגן?
‏יצאת מדעתך?
‏לא אני עשיתי את זה, אדוני.
‏אתה זה ש… ‏-תתרכז, טוב?
‏זוז. תן לי את הסידן.
‏טוען ל-200 ג'ול.
‏זה מוכן. ‏-לעזאזל.
‏להתרחק!
‏הוא היה שעיר לעזאזל ‏במקרה של רשלנות רפואית.
‏- מצלמה 02 -
‏הוא חיפש דרך להגן על עצמו.
‏- זיהוי פלילי -
‏- משטרה -
‏ההרגל הזה שלו היה ‏מה שהציל את ג'ונג-וו לבסוף.
‏אך הוא פחד לספר את האמת.
‏הוא לא הצליח לאזור אומץ ולחשוף אותה.
‏מר גג!
‏לרוע המזל, הוא לא הצליח ‏למסור את האמת בדרך שתכנן למסור.
‏וכך נשארה האמת חבויה.
‏זה הוא! ‏-מר יו!
‏מר יו, האם זה המחקר המדעי ‏שהתכוונת להגיש כראיה…
‏הוא לא הבין מדוע ג'ונג-וו עדיין היה חשוד ‏למרות שסיפק ראיות.
‏עד הרגע האחרון
‏הוא היה תקוע בין עשיית צדק לבין פחד.
‏לקח לג'ונג-וו זמן להתאושש.
‏הוא איבד יותר מדי דברים בלי שום סיבה.
‏הוא נאלץ לחוות כישלון ואכזבה שלא לצורך.
‏הוא לא ידע את מי להאשים, ‏והרגיש אבוד זמן-מה.
‏אבל שוב הגיע עוד יום רגיל.
‏ונדמה שאנשים לא התעניינו בכאב שלו.
‏המשפט של יו ג'ונג-וו. ‏אני חושבת שזאת תהיה כתבה נהדרת.
‏שנתקשר אליו?
‏זה נהדר! פעם הוא הופיע ב"בחירת הרופאים".
‏אז מספר הטלפון שלו שמור אצלי!
‏היי, יכול להיות שהוא החליף אותו. ‏תתקשרי אליו מיד.
‏אוקיי.
‏זאת תהיה הצלחה גדולה.
‏מר קים. ‏-כן?
‏זוכר את מסכות הבד שייצרנו עם ג'ונג-וו?
‏כן. ‏-לא השמדנו את כולן, נכון?
‏לא, יש לנו הרבה. ‏-הציבור מזדהה איתו.
‏אם ננצל את ההזדמנות הזאת, ‏ייתכן שנוכל למכור את כולן!
‏כן, זה נהדר! תני לי לעבור על החוזה שוב.
‏בסדר. ‏-מכאן.
‏הפכנו משבר להזדמנות!
‏בוקר טוב לכולם!
‏- הרופא הידוע יו חף מפשע -
‏רואה? אמרתי לך שג'ונג-וו חף מפשע.
‏שנתקשר אליו?
‏עכשיו? אחרי הריב שהיה לכם?
‏כלומר… יהיה נחמד להתפייס עכשיו.
‏ואנחנו עדיין מובטלים.
‏ג'ונג-וו, שמעתי את החדשות.
‏אני שמח שזה הסתדר.
‏רוצה לצאת לשתות יחד?
‏- האיו פרמצבטיקה ‏ראש צוות לי היוסנג -
‏- הנשיא או ‏הסופר האנג -
‏- אימא -
‏שלום, אימא.
‏אני גאה בך.
‏תמיד ידעתי שאתה חף מפשע.
‏דבר עם התקשורת בחוכמה ושים לזה סוף.
‏מה שסודותיו הותירו בליבו…
‏היה כאב.
‏אבל נשאלת השאלה
‏מדוע קאנג, הרופא המרדים שהיה בחדר הניתוח,
‏לא סיפר למשטרה מה שידע ‏למרות ההוכחה החותכת שהייתה בידיו?
‏הוא כנראה היסס מפני שאדם מת.
‏ובעיקר, הוא ודאי חשש מנקמה לאחר שגילה
‏שמדובר ברצח מכוון, לא בתקרית רפואית.
‏אימא, ראית את החולצה הסגולה שלי?
‏אה, זאת?
‏היא בניקוי יבש.
‏בסדר.
‏דרך אגב,
‏מה שלום הבחור מהגג?
‏אני חושבת שהוא לא יצא מהבית ‏שלושה ימים ברצף מאז תום המשפט.
‏הוא בטח תשוש אחרי כל מה שקרה.
‏אלוהים. אני שונאת אותו כי הוא סירב לך,
‏אבל אני מרחמת עליו בגלל מה שקרה.
‏הוא לא סירב לי.
‏הוא כן. הייתי שם.
‏- יו ג'ונג-וו -
‏ג'ונג-וו, אתה בסדר?
‏ברור שהוא לא בסדר.
‏כבר אכלת?
‏אני מניחה שאין לו תיאבון.
‏מזמן לא שמעתי ממך…
‏לא.
‏נכון.
‏שתלנו כרובים על הגג, ‏אבל מזמן לא השקנו אותם.
‏אוי!
‏במקרה יש לי סיבה לעלות לשם.
‏מה אתם עושים פה?
‏את מבינה,
‏אנחנו צולים בטן חזיר.
‏מזמן לא אכלנו כזה.
‏תזמיני את החבר שלך אם הוא עוד לא אכל.
‏אבל…
‏אל תטרידו אותו. רדו למטה.
‏פשוט תכיני את זה במחבת.
‏לא.
‏לבשר שנצלה בחוץ ולבשר שנצלה על הכיריים
‏אין אותו הטעם.
‏וואו, הריח נהדר.
‏אני בטוחה שזה טעים מאוד!
‏מה קורה איתך? ‏-למה באת לכאן?
‏מה? ‏-למה יש לך משפך?
‏רק חשבתי
‏להשקות את הכרובים.
‏באמת?
‏מעולם לא גילית בהם עניין.
‏אל תדבר שטויות. עקבתי אחריהם בתשומת לב.
‏יו, גם הא-נל פה. ‏וול-סון, בואי נשתה גם את זה.
‏זה תסס יפה. ‏-נשמע טוב.
‏אם בא למישהו לשתות, בואו לכאן!
‏לי בא. ‏-קדימה.
‏רק תודו שבאתם לפה כי דאגתם לו.
‏אל תעמידו פנים שאתם צולים, מביאים ליקר,
‏או משקים את הכרובים.
‏תפסיקו עם השטות הזאת.
‏ג'ונג-וו!
‏בוא לאכול בשר! ‏-היי!
‏בוא לשתות. הכול כבר מאחוריך.
‏בחיי, הוא ישר וחכם ‏ממש כמו שדור המילניום-זי אמור להיות.
‏קדימה.
‏אבל אני… ‏-תשתה.
‏אבל אני בסדר.
‏זה לא בסדר.
‏יש הרבה מאוד בשר. ואם לא נסיים הכול?
‏זה חטא לבזבז אוכל.
‏תמהר ותאכל את שאר הבשר, טוב?
‏יש הרבה ליקר ג'ינסנג. אתה יכול לפתוח?
‏בסדר.
‏אתה יכול להחזיק למטה? ‏-כן.
‏וואו! כל הכבוד!
‏כל הכבוד. ‏-בסדר.
‏הנה, תשתה.
‏אלוהים. הוא גם חזק.
‏תודה. ‏-אלוהים.
‏אני…
‏שב.
‏אז תסלחו לי, בבקשה.
‏כמובן. ‏-שב.
‏בסדר.
‏טוב.
‏חכו לי!
‏אז מהר. ‏-לחיים!
‏לחיים! ‏-לחיים!
‏בחיי, אתה יודע לשתות.
‏תטה את הבקבוק.
‏בסדר.
‏הנה. ‏-תודה.
‏עברת משהו לא פשוט.
‏אני בטוחה שאתה מרגיש הקלה אבל גם עלבון
‏ולהפך.
‏אני בטוחה שיש לך רגשות מעורבים.
‏זה לא הוגן מה שעברת, ‏אבל זאת הקלה שהאמת יצאה לאור.
‏תשתה ותשכח הכול.
‏בסדר.
‏למה אתה לא עונה?
‏טוב… אין סיבה.
‏נו, זה ברור.
‏אלה שנטשו אותך כשהיית הרוס ‏מנסים עכשיו ליצור קשר.
‏נכון? ‏-זה מבחיל.
‏הם צריכים פשוט לסלוד ממנו כל הזמן, כמונו.
‏אל תאמרי את זה. את לא סולדת ממנו.
‏אין לי סיבה לחבב אותו.
‏שמעתי אותו
‏כשהוא סירב לבת שלי באכזריות, ממש כאן.
‏אמרתי לך שזה לא היה ככה.
‏וחוץ מזה, למה הכנת את כל זה ‏אם את סולדת ממנו?
‏זה היה בשבילנו.
‏פשוט הרשינו לו להצטרף.
‏הנה, תאכל.
‏נשארת בחדר שלך ימים שלמים, ‏אז אני בטוחה שלא אכלת טוב.
‏מה? איך ידעת?
‏כבעלת הבית שלו,
‏אני צריכה לדעת אם הוא חי או מת.
‏עליו לשלם שכר דירה. ‏הכסף נחוץ לי כדי להכין את האוכל.
‏תירוץ משכנע.
‏על מה את מדברת? אני לא אדם ידידותי מטבעי.
‏תראה! הזמנו אותך כי נשאר בשר.
‏תראי אותו מחייך.
‏אן-ג'ונג, סיימת בית ספר?
‏שנאכל טוקבוקי רוזה?
‏מה? חשבתי שאתה לא אוהב את זה.
‏את צריכה ללכת?
‏אני אוכלת המבורגר עם חברה. ביי.
‏תשכחי מזה. בואי נאכל.
‏אפשר חשבון?
‏זה על חשבוני, כתודה.
‏תשתמש בכרטיס הזה.
‏באמת, את לא צריכה לעשות את זה.
‏תרשה לי.
‏אז אני יכול לקנות גם בשר מיובש?
‏אתה לא מרוויח מספיק כסף?
‏או שתביא גם קופסת בוטנים בדבש.
‏זה ממש משמח אותו.
‏לא התכוונת לשתות את הבירה שלך בבית?
‏לא.
‏תכננתי לשתות אותה בפארק.
‏אני גר רק עם הבת שלי.
‏היא שונאת שאני שותה בבית.
‏ככה זה בגיל ההתבגרות.
‏היא אומרת שאני לא מבין עניין ‏כי אני לא אוהב טוקבוקי רוזה.
‏אם אני נזכר במה שאהבה בילדות
‏וקונה לחמניות בצורת דג ולחם ביצים,
‏היא אומרת שאלה מאפים מיושנים ולא אוכלת.
‏חוץ מזה, ערוץ הנאוטיוב שלי מביך אותה.
‏אז אני שוקל לסגור את החשבון שלי. ‏-למה?
‏חשבתי שעשית את זה כי היה לך משעמם.
‏אעשה מינוי ולייק לסרטונים שלך שוב.
‏עזבי. זה בסדר.
‏האמת היא שהתחלתי את זה ‏רק אחרי שראיתי את ג'ונג-וו מצליח.
‏חשבתי שזה יהיה קל.
‏אמרת שאתם לא קרובים, ‏אבל כעסת כשדיברתי עליו רעות.
‏היינו קרובים.
‏אבל הסתכסכנו.
‏בכל אופן,
‏הוא היה יקר לי מאוד.
‏לכן ליבי נשבר כשחייו התפרקו.
‏תצלצל אליו אם אתה מודאג.
‏אני בטוחה שדברי הנחמה שלך יעזרו לו מאוד.
‏את חושבת שזה יהיה בסדר?
‏כמובן. תתקשר אליו.
‏כלומר…
‏מי יעזור לך להיפטר ‏מהמרירות הזאת שאתה מרגיש?
‏דייר הגג המסכן שלי.
‏היית קורבן תמים.
‏וסירבת לבת שלי!
‏דייר גג שכמוך!
‏אני מצטער, גבירתי. ‏-אתה בטח מרגיש נורא.
‏אז את מחבבת אותו או לא? תחליטי.
‏אמרתי שאני סולדת ממנו.
‏היא הייתה מדוכאת נורא, לא יצאה מהבית
‏והוא סירב לה, אז למה שאחבב אותו?
‏אבל כאימא לבת בגילו,
‏אני מרחמת עליו.
‏"בין דה-יונג"?
‏הדפוק הזה התקשר אליך כשהיית בשפל המדרגה?
‏לא, אבל…
‏למה…
‏היי, תקשיב.
‏לא טרחת להתקשר אליו כשהיה לו קשה.
‏אז איך אתה מעז להתקשר אליו עכשיו?
‏אתה קורא לעצמך בן אדם?
‏לא, זה לא ככה. התקשרתי אליו כי דאגתי…
‏אז היית צריך להתקשר קודם.
‏פשוט תתחפף
‏לפני שאני אזרוק עליך דלי מלא מים קפואים.
‏מה קרה? מה הוא אמר?
‏אמרתי לך שאני לא רוצה להתקשר אליו!
‏למה אתה כועס עליי?
‏אתה שיכור מפחית אחת? אתה כזה מוזר.
‏לעזאזל! אני ממש נסער!
‏אתה מוזר מאוד.
‏אל תאכל משהו שקנתה ‏מישהי שאתה לא סובל. תן לי את זה.
‏מתי אמרתי שאני לא סובל אותך?
‏מעולם לא אמרתי.
‏אז תחזירי לי את השפירית שהייתה לי על הראש.
‏תחזירי לי. ‏-היא ביאנגפיונג.
‏תחזירי לי.
‏גב' לי.
‏תחזירי לי את השפירית.
‏קחי אותי ליאנגפיונג.
‏מעתה והלאה בחיים שלך,
‏אם אנשים דפוקים כאלה ‏ימשיכו לעשות שטויות ולהציק,
‏תקלל אותם כמו שעשיתי עכשיו. הבנת?
‏אימא, זה מספיק.
‏בסדר?
‏זה ממש לא הוגן!
‏אני הייתי הראשון שהבחין בעד.
‏הייתי מתקבל לעבודה במשטרה ‏אם היו תופסים אותו אז!
‏האמת היא שאני מתבייש שאני מובטל.
‏אני גונב כסף מהא-נל, מאימא
‏ומהדוד טה-סון.
‏אני מתבייש בזה עכשיו.
‏גנבת כסף גם ממני?
‏כמה לקחת?
‏חמישים אלף וון? ‏-יותר.
‏מאה ושבעים אלף? ‏-ג'ונג-וו.
‏מה דעתך? ‏-פחות.
‏אולי נלך מכאן?
‏למה?
‏עוד נשאר לנו ליקר ג'ינסנג.
‏תשכחי מזה. משפיל מדי להיות כאן!
‏מאה אלף?
‏יותר! ‏-בוא נלך.
‏אל תשכח את הסווטשירט שלך. ‏-בסדר.
‏מאתיים אלף?
‏פחות.
‏לילה טוב.
‏זה מסובך.
‏לא מסוגל לנחש, נכון?
‏סליחה. המשפחה שלי התנהגה בטיפשות, נכון?
‏זה בסדר.
‏האמת היא שהייתי אסיר תודה.
‏לא רציתי להיות לבד.
‏באמת?
‏אז היית צריך להתקשר אליי.
‏חיכיתי המון זמן שאתה…
‏אני מצטער שלא התקשרתי כמה ימים.
‏לא, זה בסדר.
‏בכוונה לא התקשרתי, ‏כדי שתוכל לברר דברים לבד.
‏אלה שהיה ראוי שיתקשרו אליי ‏לא התקשרו מתוך התחשבות בי,
‏ואלה שלא היו צריכים להתקשר אליי התקשרו.
‏הא-נל, את רוצה לשתות משהו?
‏רק שנינו?
‏כן, רק שנינו.
‏בסדר.
‏בואי נלך.
‏למען האמת,
‏חשבתי שלא התרגשתי יותר מדי ממה שקרה.
‏חוויתי בחיי גם כישלונות.
‏ולא הייתה לי משפחה טובה כמו שלך.
‏בכל מקרה,
‏עברתי גם תקופות קשות.
‏אבל ידעתי שלכל אחד יש צרות משלו,
‏לכן אמרתי לעצמי שעליי להכיר תודה
‏על מה שיש לי.
‏ו…
‏הייתי גאה בעצמי ‏שהצלחתי להתמודד עם כל זה היטב.
‏אבל במבט לאחור,
‏לא הצלחתי להתמודד עם זה כי הייתי חזק.
‏הצלחתי כי מעולם לא הגעתי לשפל מדרגה כזה.
‏אני אפילו לא יודע מה אני אומר.
‏למה את בוהה בי?
‏פשוט…
‏הלב שלי נשבר מהמחשבה.
‏איבדת כל כך הרבה דברים.
‏אבל הרווחתי גם משהו יקר.
‏אני באמת מחבב אותך.
‏זה היה פתאומי.
‏זוכרת מה אמרתי?
‏שאת כמו תרופה שמישהו רשם לי.
‏אמרתי שלא הלכתי לרופא ‏למרות שאני סובל מפוסט טראומה
‏בזכותך.
‏מבחינתי את כמו תרופה נגד חרדה.
‏החיים שלי מרירים ומלוחים.
‏ואת כל כך מתוקה.
‏הרגשתי כאילו אני אוכל סוכרייה בבריכת מלח.
‏"סוכרייה בבריכת מלח"?
‏החיים שלי היו מרירים,
‏אבל הרגעים שלנו יחד היו מתוקים מאוד.
‏הרגשתי כאילו אני אוכל לענה ושוקולד ביחד.
‏הבנתי.
‏נשחק במכונת הצעצועים.
‏אני בטוח שעוד לא ניסית את זה.
‏נכון.
‏קדימה, בואי. אני אוציא לך בובה.
‏בסדר.
‏את פשוט תחכי.
‏מה אתה עושה? ‏-טוב.
‏פשוט התרגשתי מאוד.
‏אוקיי.
‏היי, תחכי שם!
‏אתה טוב. איך תפסת בניסיון ראשון…
‏אמרתי לך שאני מחבב אותך?
‏מה?
‏אני מבין.
‏לא ידעת כנראה.
‏אבל אני ממש מחבב אותך.
‏לא, ידעתי, אבל…
‏אז אדאג להביא לך בובה.
‏בסדר.
‏טוב, קדימה.
‏גלידה!
‏היי!
‏ידעת שגלידה הכי טעימה כשאתה שיכור?
‏כמובן.
‏נכון.
‏לא אמרתי לך שאני מחבב אותך, נכון?
‏אמרת. הרבה פעמים.
‏כן.
‏אני מחבב אותך.
‏הבנתי, אז תבחר לך גלידה. ‏-בסדר.
‏וואו, הירח כל כך בהיר.
‏אתה צודק.
‏הוא כל כך עגול וצהוב שבא לי לבקש משאלה.
‏הבעיה שלי די נפתרה עכשיו,
‏אז, בבקשה, תעזור להא-נל להיות שמחה!
‏למה לצעוק את המשאלה?
‏ככה הירח יכול לשמוע אותנו.
‏כן, את בטח לא יודעת,
‏אבל אני… ‏-אני יודעת.
‏אתה מחבב אותי, נכון?
‏איך ידעת?
‏זאת הצהרת אהבה או סתם הקנטה?
‏את
‏השעועית המצויה ששתלתי.
‏הייתי תרופה לחרדה וממתק בבריכת מלח
‏ולענה ושוקולד.
‏ועכשיו אני שעועית מצויה? ‏-כן.
‏כי…
‏אני כבר מחכה לראות אותך נובטת.
‏את מבינה, כל כך רציתי מישהו שיאמין בי.
‏רציתי שיהיה רק אדם אחד כזה בחיי.
‏ואז את הופעת.
‏אני יכול
‏להחזיק לך את היד?
‏כן.
‏בהחלט.
‏בחיי, הירח כל כך בהיר.
‏נכון.
‏הוא יפה.
‏כבר אמרתי לך?
‏כן, אמרת.
‏באמת?
‏אני חושב שאת יפה.
‏אני חושבת שעוד לא אמרת לי את זה.
‏לא אמרתי?
‏אז אמרתי לך את זה?
‏את מה?
‏אני מחבב אותך.
‏בלילה ההוא, ג'ונג-וו
‏הצהיר על אהבתו עוד כמה פעמים.
‏והמילים שלו
‏שברו את ליבי כי הבנתי שהוא היה בודד מאוד.
‏אמרתי לך, נכון?
‏אני מחבב אותך.
‏גם אני מחבבת אותך.
‏- דוקטור דכדוך -
‏הוא בהחלט אמר שהוא מחבב אותי.
‏אפילו החזקנו ידיים.
‏זאת אומרת שאתם יוצאים יחד.
‏לגמרי יוצאים יחד.
‏הא-נל מתה לצאת איתך ‏ולכן היא שואלת אנשים כמו משוגעת.
‏את מטורפת!
‏מה ההגדרה שלך לדייט רומנטי?
‏זה יהיה הכי רומנטי שיש, אז כדאי שתתרגש.
‏דרך אגב, את יודעת ‏מה הפירוש של "מתוק", נכון?
‏תמיד רציתי לנהל דיון על עבודת מחקר.
‏תרגום כתוביות: נעמי מאזוז