DOCTOR SLUMP
Spil den! Her!
Her!
Yeo Jeong-woo!
-Yeo Jeong-woo! -Yeo Jeong-woo!
Dengang syntes jeg, pigerne i Seoul havde en sær smag i fyre.
"Er det virkelig sejt?"
"Er det flink gjort?"
Jeg forstod ikke, hvorfor pigerne faldt for ham.
Jeg havde det på samme måde.
Du milde.
Ha-neul er godt nok køn.
Kun dømt på udseendet
er hun den kønneste pige i klassen… Nej, på skolen.
Lad os slås.
Hold mig ikke tilbage!
Så jeg
forstod ikke de fyre, der sagde, Ha-neul var køn.
Hvorfor det så rart
at have dig ved min side?
Hvorfor føler jeg lettelse,
når jeg ser dig?
GRISETÆER
Hvorfor tænker jeg straks på dig, når jeg er ked af det?
Du vil gøre det godt, uanset hvor du er.
Hvorfor trøster dine ord mig?
Daten var en fiasko.
Hvad?
Jeg fortæller dig det nu.
Men det var rart at høre.
Ærlig talt…
…bankede mit hjerte hurtigere.
Hvad er der galt
med os på det seneste?
DOCTOR SLUMP
Hvad laver du her?
Altså…
Jeg tænkte, du nok græd, så jeg ville hente dig.
Hvorfor troede du, jeg græd?
-Hvad? -Du vidste samtalen fejlede,
ikke?
Ser du…
Du siger altså, at det var Kyung-min, der fortalte lederen om mig.
På grund af hans ord fik jeg ikke lov at gå til samtale.
Men han gjorde det ikke i ond tro.
Alle ville høre rygterne alligevel.
Det ville blive værst for dig, hvis de fandt ud af det senere.
Det er sandt nok.
Men forresten…
Hvorfor kom du?
Hvad?
Selv en ven var ikke taget helt hertil.
Hvorfor komme hele vejen til Hwabon?
Altså…
FOKUS PÅ REJSER
-Jeg er her faktisk som turist. -Hvad?
Jeg var ganske vist bekymret for dig.
Jeg ville vente i Seoul, men så fik jeg en idé.
Jeg har faktisk aldrig besøgt Hwabon før.
Siden du alligevel er ked af det,
tænkte jeg, vi kunne få lidt frisk luft og noget mad.
Så ja, jeg er her som turist.
Okay. Turist.
Næste.
Ja.
-Hvad? -Er du her ikke som turist?
Hvad?
Turistbrochurer. Jeg tager en.
Nej, jeg…
Det gør ikke noget…
Er det dit alvor?
Jeg troede næsten, han kom for min skyld.
Hvorfor tog jeg hele vejen herhen?
Jøsses.
Kom nu. Hurtigere.
Jeg kommer.
Den sidste, der når derhen, får et smølfespark. Er du med?
Ja, det kan vi godt sige. Den er jeg med på.
Klar, parat…
Parat…
Hov, jeg sagde ikke "start"! Du tyvstarter!
Jeg tyvstarter ikke!
Jeg gav mig selv et forspring, fordi du er den hurtigste.
Forspring, min bare.
Hallo!
Hvad?
Hallo!
Ej, altså.
Hvad var du så længe om?
Mine bukser kom i vejen.
Frem med panden.
Fint, giv mig det smølfespark.
Vil du have et foto?
-Egentlig ikke. -Hvorfor ikke?
Du har sikkert ikke mange billeder.
Stil dig derovre. Kom så.
-Fint. -Godt. Derovre.
Godt. Okay.
Helt perfekt. Selv fårene står godt.
Okay. En, to, tre.
Smil.
Okay. En, to, tre.
Sådan. Fint. En, to, tre.
Sådan! En, to, tre!
Det blev godt.
Se. Fint, ikke?
Jeg sender dig dem senere. Kom.
Vi skal da også tage et gruppebillede.
Os to?
Okay, jeg tager det nu.
Okay. En, to, tre.
-Vi ligner fremmede. -Det er vi også.
Nej, endnu værre end fremmede.
Hvad med at smile?
-Okay. -Godt.
En, to, tre.
De gruppefotos er … ikke så dårlige.
Hvad er der? Hvad kigger du på?
-Hvad? -Vent.
-Hvorfor kiggede du på mit ansigt? -For…
-For at se, hvad det trængte til. -Hvad?
Du trænger til en omgang Botox.
Skal jeg ikke hjælpe dig?
Glem det.
Du kan selv få Botox mod dit rynkede liv.
Tak for i dag.
Hvad?
Jeg havde siddet og hulket uden dig.
Tak.
Nå, har du det så bedre nu?
En del af mig føler, det var det rigtige.
Måske havde jeg bare travlt med at få et nyt arbejde,
fordi jeg skammede mig over at være arbejdsløs.
Jeg er ikke klar til at arbejde endnu. Det var det rigtige.
Okay.
Tag dig god tid, og find et bedre job, når du er klar.
-Okay. -Godt.
-Sidste tog kl. 21? -Vi har ti minutter.
Vi har tid nok.
-Går det, far? -Jeg har det fint.
-Far! -Undskyld mig.
Er du okay?
-Jeg er læge. Hvad skete der? -Min far…
Min far er blevet opereret efter et hjerteanfald.
Han har en pacemaker, men den er gammel.
-Det er derfor. -Det er hjertet. Ring 112.
Okay.
Jeong-woo.
Hvad er der galt?
-Jeong-woo, hent hjertestarteren. -Hvad?
Okay.
Far, du må ikke dø.
-Den er klar. -Giv plads.
Igen.
Gudskelov.
Pas nu på.
Han fik hjælp straks, og han trækker vejret. Han klarer sig.
Tusind tak skal I have.
Bare han klarer den.
Jeong-woo.
Ja?
Hvad tænker du på?
Ikke noget.
Vent.
Vi nåede ikke toget. Hvad nu?
-Godt spørgsmål. -Skal vi vente på morgentoget?
Det går først kl. 5.
-Vi kan ikke vente i syv timer. -Hvad så?
Lad os sove her.
Lad os tilbringe natten her.
Kom.
Hvad?
Hvorfor er hun så direkte?
ÅBEN
LUKKET
Er Ha-neul ikke hjemme endnu?
Nej.
Hvordan mon samtalen gik?
Hun er ikke hjemme, og hun har heller ikke ringet.
Det er nok, fordi det gik godt.
Hun sagde, det bare var en formalitet.
Jeg gjorde hende forlegen foran tanterne.
Jeg er ked af, at jeg tvang hende til at tage derhen.
Rolig nu. Hun er ikke typen, der gør noget af pres.
-Hun valgte selv at tage afsted. -Men alligevel…
Bare hun ikke sidder og græder et sted.
Tag det nu roligt. Kom med op.
Op med humøret.
HWABON TURISTHOTEL
Tak.
Farvel.
-Har I ledige værelser? -Ja.
To værelser, tak.
Javel. Vi har lige præcis to værelser tilbage.
Men det ene er ved at blive gjort rent.
Det tager en time.
En time?
Lad os være sammen i en time. Går det?
Ja da.
Er det badeværelset?
Se, et køleskab.
Hvor er der mange øl.
Hvad med at snuppe en øl, mens vi venter?
Skal vi det?
Jeg er træt. Mine ben er ømme.
-Sid ned. -Hvad?
-Lad, som om du er hjemme. -Okay.
Ej, altså!
-Hvad var… -Du godeste.
Hallo.
Her er, hvad jeg tænker om dig:
Du tiltrækker mig ikke.
Du er bare en organisme. Proteiner. Noget i den dur.
Er jeg bare protein for dig?
Bør jeg blive tiltrukket?
Er du vanvittig?
Det kan du glemme. Så ser du mig aldrig mere.
Samme her. Så slutter venskabet.
Så er vi enige.
Præcis. Lad være med at gøre det akavet. Sæt dig ned og drik.
Fint.
Pyh.
Sikke en hektisk dag.
Jeg kom ikke til samtale,
men jeg reddede et liv.
Og så skal vi sove her.
Det var en underlig følelse.
Jeg følte mig vigtig igen.
Måske endte vi her, fordi vi skulle redde den mand.
-Hallo. -Hvad?
Gaber du under min tale?
Jeg kan ikke gøre for det.
Dine ord gør mig søvnig.
Det er flabet sagt af en, der knap sover.
-Sover jeg knap? -Har jeg ikke ret?
Jeg ser dig da løbe hver morgen.
Nå, sådan.
Engang sov jeg meget, men…
Men hvad?
Har du svært ved at sove nu? Har du søvnløshed?
Glem det.
Hvorfor må jeg ikke vide det?
Helt ærligt.
FRU KONG WOL-SEON
Jeg har glemt at ringe.
-Jeg tager den derude. -Okay.
Skynd dig, eller jeg drikker det hele.
Gør, som du vil.
Hej, mor.
Jeg bliver her natten over.
Luften er frisk og ren.
Samtalen?
Det kan vi tale om derhjemme.
Okay. Sov godt.
Hvorfor ringer alle til mig nu?
Hvad er der?
Hvad tror du selv? Jeg vil høre om samtalen.
Gik den godt?
Slet ikke. Jeg er her, men jeg fik ikke mødt lederen.
Seriøst? Sagde Kyung-min virkelig det?
Hvad kunne dog få samtalen aflyst?
Jeong-woo er også dum.
Hvorfor sladrede han dog?
Jeg har da ret til at vide det.
Han sagde det ikke for at sladre.
Det var for at forklare, hvorfor han kom hele vejen til Hwabon.
Hvad?
Er han i Hwabon?
Han er her bare som turist.
En undskyldning.
Det er åbenlyst, at han kan lide dig.
Han kom, fordi han var bekymret for dig.
Det er altså absurd.
Nej, det er ej!
Han inviterede dig ud at se solopgangen.
Han tog til Hwabon for at trøste dig.
Han er da vild med dig.
Det er 100 % sikkert.
Nej, det er ej.
Det er 300 % sikkert.
Jeg lægger på, hvis det var alt.
Hvad er nu det for noget vrøvl?
Hvorfor er her så varmt?
Hvad gør vi? Hun bløder stadig!
Flere bandager!
Jeg er tilbage.
Velkommen tilbage.
De er færdige med at gøre rent. Vi ses i morgen.
Kan du ikke…
…blive hos mig?
Hvad?
Vær hos mig i nat.
Bliv lidt længere.
Skal vi…
…spille Godori?
Hvad? Godori?
Jeg fandt de her kort.
Det har du nok aldrig prøvet.
Jeg lærer dig det.
Okay.
Jeg sætter lige min taske på værelset.
Okay.
Hvad er der galt med ham?
Hvorfor tog han mig ved håndleddet?
Hvorfor foreslog han Godori så forførende?
-Hej, Jeong-woo. -Hej.
Tak.
Tak for hvad?
Jeg vil ikke være alene.
Så tak.
-Skal vi gå i gang? -Okay.
Taberen får slag over håndleddet. Okay?
Dine håndled kommer til at dø.
Og dine brækker.
Jeg lærer hurtigt.
Okay.
Kom bare an.
-Kom an. -Okay.
Godt.
Ta-da!
Vi starter med det basale.
Tegningerne skal passe sammen.
-Kan du se dette gwang? -Ja.
Samler du tre af dem, får du tre point.
Samler du fire, får du fire point.
-Og med fem? -Fem point.
Nej, 15 point.
Samler du tre fugle, får du en godori.
-Fem point. -Godori.
Og cheongdan, hongdan og chodan.
Samler du dem, får du tre point.
-Okay. -Okay.
Lad os begynde.
Øv, mine kort passer ikke sammen.
Ja, sådan.
Hov! Jeg fik tre fugle. Godori.
-En, to, tre, fire point. -Er det fugle?
Godori. Ni, ti, elleve, tolv point.
En go.
En go?
Jeg rydder bordet!
Nå, det gik ikke.
Her og…
Sådan! En til! Okay.
Go. To go.
-Okay. -Du har prøvet det før, ikke?
Nej, det er første gang.
-Jeong-woo. -Ja?
Det her er noget, jeg længe har villet prøve.
Hvad?
Nå! Det var en prøverunde.
Godt.
Skal vi spille rigtigt nu? Du er god!
Brækkede håndled.
Klarer du den?
Er 30 slag ikke for meget?
Fint. Tre slag så.
Tre?
Vent.
-Det er sjovt. -Lad os spille igen.
Jeg lod dig altså vinde.
-Bland dem godt. -Du fortryder det nok snart.
Det var underligt.
Hvorfor ligger han søvnløs? Hvorfor tog han mig ved håndleddet?
Hvorfor skulle jeg blive hos ham?
Jeg havde masser af spørgsmål til ham.
Men jeg kunne ikke spørge om noget.
Eun-jeong, morgenmad!
Hvad? Går du? Skulle vi ikke være sammen søndag?
Jeg skal ud at spise fløde-tteokbokki.
Hvorfor er den ret så populær nu om dage?
De unge elsker det.
Nå, ja.
-Far. -Ja?
Må jeg få penge til frisøren?
Ja.
Som du ønsker.
Her er penge til mad.
Og til frisøren.
-Det er ikke nok til frisøren. -Skal du ikke klippes?
Det er da nok til et studenterklip.
Du ved ikke, hvad du taler om.
-Det var for sjov… -Glem det!
Eun-jeong!
Du, Bin Eun-jeong…
Den lille…
Nu må man ikke engang lave sjov.
Frømad.
Frømad?
Vi kan nok godt finde insekter her og der.
Se derovre.
Vent på mig, Jin-woo.
Hvor skal du hen?
Mor, jeg kan se en græshoppe.
Kan du fange den til mig?
Jeg fanger den.
Vent. Træd til side.
Der er den.
Pokkers.
Mor, brug hænderne.
Hænderne?
Ju-wons far bruger hænderne.
Jeg er bange for insekter, Jin-woo. Jeg prøver med nettet.
Der er den.
Og haps!
Mor, nu er den væk på grund af dig.
Pokkers.
Ih, altså.
Vi har jo ikke gjort noget galt, så hvorfor skal vi skilles her?
Jeg ved det.
Men din mor var bekymret efter vores tur til Sokcho.
Skal hun vide, vi tilbragte natten sammen?
Det virker stadig sært at gå hjem hver for sig.
Lad os nu lade være med at bekymre hende.
-Gå nu. -Fint.
-Hvil dig godt. -Også dig.
Mor. Er Ha-neul hjemme?
Hun har stadig ikke ringet.
BUSANS ORIGINALE MILMYEON
Føler du dig ikke urolig?
Hvorfor skulle jeg det?
Noget siger mig, at samtalen gik skidt.
Hvorfor? Har du talt med hende?
Nej.
Hun ville vente med at fortælle det.
Hun sagde, hun nok snart skulle flytte dertil.
Så hvorfor siger hun ikke noget?
Hun undgår at fortælle os, hvordan det gik.
Det minder mig om, da jeg dumpede min eksamen.
Jeg tror ikke, hun klarede samtalen.
Ti stille. Vent, til hun er her.
Vi finder ud af det, når hun kommer hjem.
Smid det her ud.
Plastik.
Her er dåser.
Goddag.
Hej.
Må jeg hænge vasketøj her?
Selvfølgelig. Det er dit tag.
Det er sandt.
Tak, fordi du tolererede svigerfamilien.
Når du åbner din praksis igen, kommer jeg forbi til en behandling.
Nej da. Du trænger ikke til noget.
Du må ikke lyve.
Jeg mener det.
Dine ansigtstræk er meget harmoniske. Naturligt smukke.
Som du dog kan sige, hvad en kvinde vil høre.
Hvis Ha-neul var hjemme, ville jeg invitere dig ned til frugt.
Men hun er her ikke, og alene bliver det nok akavet.
Er hun ikke hjemme?
Hun tog til Hwabon i går og er ikke kommet hjem endnu.
Måske tager hun en overnatning til.
Lad os grille heroppe en dag.
-Okay. -Vi ses senere.
Hej, Ha-neul. Hvor er du?
Mig? Jeg er hjemme.
Er du hjemme?
Der er ellers meget støj.
Det er tv'et.
Javel, ja.
Din lille møgunge!
Hvorfor tog du ikke hjem?
Av, det gør ondt.
Er det her dit hjem? Hvad?
Hvorfor tog du ikke hjem?
Det gjorde jeg også. Så gik jeg igen.
Er det rigtigt?
Okay.
Godt. Kom bare an.
Fint, kom an.
Nå? Er du færdig?
Lad os så tage hjem.
Hvad?
Hvad er der? Hvorfor er du overrasket?
Altså…
Det er bare, fordi jeg hygger mig sådan med dig.
Spillehallen, karaoke, Godori. Det var sjovere, end jeg troede.
Nå?
Så fik jeg lyst til at hygge mig mere, før jeg tog hjem.
Skal vi tage et andet sted hen?
Her er præcis ligesom dengang.
Husker du, vi løb om kap ned ad denne sti for at nå først i skole?
Det minde er brændt fast.
Hvad med at se vores gamle klasselokale?
Klasselokalet? Må vi godt det?
Pyt. Vi smutter, hvis vi bliver opdaget. Du er hurtig.
-Ih, altså. -Kom.
Jeg kommer først!
Hold da op.
Kan du mærke nostalgien?
Ja.
Se, det her var min plads.
Og det her var min.
Jeg studerede altid sådan her.
Vrøvl. Du sad sådan her.
"Jeg må studere! Klø på!"
Sådan var jeg da ikke.
Hold da op.
-Jeong-woo. -Ja?
Hvad ville du gøre, hvis du var studerende igen?
Godt spørgsmål.
Det har jeg aldrig overvejet.
Hvad med dig?
Jeg ville gerne…
…tage afgangsprøven igen. Jeg kunne have gjort det bedre.
Det har altid undret mig.
Hvorfor gik det dig så skidt?
Du klarede dig flot til prøveeksamen.
Jeg var meget syg den dag.
Jeg havde ondt i hele kroppen.
Efter prøven vidste jeg, at jeg ikke ville komme ind på min drømmeuddannelse.
HANGUK UNIVERSITET
INDLÆSER RESULTAT
RESULTAT HANGUK UNIVERSITET
NAM HA-NEUL DIT NAVN ER IKKE PÅ LISTEN
Jeg var helt knust, da jeg så resultatet.
Alle havde så høje forventninger til mig.
Jeg følte et kæmpe pres for at gøre dem tilfredse.
Og det pres
tog jeg med i voksenlivet.
Det forstår jeg godt.
Du havde ofret så meget.
Din barndom, tid med vennerne,
forhold, hobbyer. Alting.
Alt det opgav du, så det er da klart, at du var knust.
For søren.
Hvad tænker du på?
Ingenting. Kom.
Kan du tage hjem nu?
Du undgik hjemmet med vilje.
Hvad?
Du kunne ikke få dig selv til at fortælle din familie om samtalen.
Var det ikke derfor?
Hvor vidste du det fra?
Jeg er endelig ved at forstå dig.
Jeg synes, du er for hård ved dig selv.
Tænk ikke på andre. Prioriter dine egne behov.
Du skal have det godt i dag for at klare dagen i morgen.
Du spurgte, hvad jeg ville gøre, hvis jeg var elev igen.
Ja.
Hvis jeg kunne rejse i tiden,
ville jeg give dig et knus…
…for jeg har ondt af dig.
Hov!
Er her nogen?
Hov.
Hvad foregår der?
Han er jo bare proteiner, så hvorfor banker mit hjerte…
-"Proteiner"? -Du godeste.
"Hjerte"?
Er protein godt for hjertet?
Nej, det er ikke det.
Er du hjemme? Hvordan gik samtalen?
Altså…
Jeg skal ikke til Hwabon.
Hvorfor? Gik samtalen skidt?
Ja, det gik ikke, som jeg troede.
Og jeg er stadig ikke klar.
Jeg må holde lidt mere pause.
Glimrende.
Jeg er glad for, du ikke flytter.
Også mig. Hvem giver mig penge, hvis du flytter?
Find dog noget på et hospital i Seoul.
Okay. Jeg går ind på værelset.
Okay.
Det var nemmere, end jeg troede.
Det var fjollet at undgå dem.
De var vågne og ventede på mig.
Nå? Hvordan gik det?
Jeg fortalte dem sandheden.
Flot. Du forstod med det samme, hvad du måtte gøre.
Sov godt.
I lige måde.
KYUNG-MIN
Hej. Hvad så?
Hej. Skal du noget i morgen?
-I morgen? -Der er noget, jeg skal fortælle dig.
Lad os mødes på cafeen ved hospitalet. Farvel.
Hej.
Hvad er det?
Et skjult kamera fra din klinik.
Hvad mener du?
Jeg hentede nogle papirer der for et par dage siden.
Så fandt jeg det.
Hvem står bag det?
Der var kameraer overalt.
De fulgte mig i alt, jeg gjorde.
Hvem kunne finde på det?
Fandt I nogen fingeraftryk?
Vi vil bede retsmedicinsk om at undersøge dem straks.
I må meget gerne gennemsøge min klinik, hvis nu der er flere tilbage.
Okay.
Det er utroligt.
Det glæder mig faktisk.
Jeg følte mig hjælpeløs før.
Men nu er der noget at efterforske.
De vil tjekke alle medarbejderne.
De finder sikkert noget.
Tror du, de skjulte kameraer har med hændelsen at gøre?
Det gætter jeg på.
Forresten,
hvordan kan det være, at du først nævnte kameraet nu?
Jeg tog forbi din lejlighed i går, men du var lige gået.
Nej, ikke i går.
Hvorfor sagde du ikke noget, da du fandt kameraet?
Nå, det.
Jeg troede ikke, kameraet havde noget med hændelsen at gøre.
Jeg troede bare, det var en spøg.
Jeg troede ikke, det hastede.
Jeg havde aldrig vidst det, hvis du ikke havde sagt det. Så tak.
-Det var så lidt. -Forresten…
-Du må hellere ringe til Ha-neul. -Hvad?
Du kom til at ødelægge hendes samtale.
Hun fortjener en undskyldning.
Jeong-woo.
Kan du lide hende?
Kan du? Det virker nemlig sådan.
Jeg er ikke sikker.
Men hvorfor spørger du om det?
Det er sandt. Det vedrører ikke mig.
Men det ville skuffe mig, hvis du havde følelser for hende.
Du bør ikke være glad lige nu.
ALKOHOL
Hvordan gik det i Hwabon?
Vi kørte på cykel.
Cykel?
Vi spiste også.
I spiste.
Og vi drak nogle øl.
Og så gjorde I det.
Du godeste. Gjorde hvad?
Tilstå. Hvorfor er du så chokeret?
Tilstå, min bare.
-Jeg sagde, vi var venner. -Jaså?
Så du vil intet føle,
selv hvis I tog en nat på hotel?
-Hvad er der? -Hvad?
I tog vel ikke på hotel?
Overnattede I sammen?
Nej. Vi tog det sidste tog hjem.
Du er for vild!
Det er ligegyldigt, om I overnattede eller tog toget hjem.
Han har tydeligvis følelser for dig.
-Sådan er det ikke. -Jo, det er.
Mænd giver ikke tid og opmærksomhed til kvinder, de ikke kan lige.
Grundet hans situation ved jeg ikke, om jeg støtter det.
Men jeg er sikker på, han kan lide dig.
-Forstår du mig? -Glem det nu bare.
Ih, altså.
Hold nu op.
Ha-neul!
Fortæl det nu! Hvordan endte I der?
Hallo.
BUSANS ORIGINALE MILMYEON
Ærlig talt
var jeg nysgerrig.
Hvorfor kom han?
Kan du ikke…
…blive hos mig?
Hvad mente han med det?
Jeg ville give dig et knus,
for jeg har ondt af dig.
Hvorfor siger han ting, der gør mig blød i knæene?
Jeong-woo!
Ha-neul.
Hvad er der?
Jeg har noget at spørge dig om.
Træk vejret. Jeg venter.
Hvorfor…
…er du så omsorgsfuld?
Hvad?
Du plejede at være så umoden i gymnasiet.
Hvorfor tog du mig med på spillehal, til Sokcho og til vores gamle gymnasium?
Hvorfor er du omsorgsfuld?
Hvorfor griber du heletiden…
…fat i mig?
Hvorfor bad du mig blive hos dig?
Hvorfor kom du til Hwabon?
Du holder af mig, ikke?
Det er sandt…
…ikke?
Ærlig talt…
Du bør ikke være glad lige nu.
Ærlig talt hvad?
Ærlig talt…
…har jeg ikke følelser for dig.
Jeg tog mig bare af dig som en ven.
Undskyld forvirringen.
Jeg skal nok passe mere på.
Ser du…
Jeg…
Vi hørte det hele…
Vi hørte intet.
I sad og grillede.
Hvorfor spiser I på taget? Hvorfor?
Vi griller altid på taget.
Alligevel…
Der bor nogen nu.
Så hvorfor…
Altså…
Jeong-woo havde sagt ja til at grille med os.
Derfor var vi på taget.
Sikke noget.
Vi så hende blive afvist. Hvad nu?
Hvad snakker du om?
Nu digter du!
Hun blev ikke afvist.
Hun sagde ikke, hvordan hun havde det.
Hun sagde, det var ham, der tog hende med til Sokcho
og tog fat i hende.
Hun spurgte bare, hvorfor han gjorde det.
Den historie har da mere på sig.
Hun er da vild med ham.
Det kan jeg se.
Hun er helt vild med ham.
Dermed blev hun afvist.
Nemlig. Hun blev brutalt afvist.
Det er slut.
Hun sidder nok og tuder nu.
Det passer ikke!
Hun blev ikke afvist!
Pokkers.
Den fyr er da for latterlig.
Hvorfor tage helt til Hwabon, hvis han ikke kunne lide hende?
Vent lidt.
Tilbragte de endnu en nat sammen?
Tog de ikke til Sokcho sidst?
Jo. De var sammen på tur igen.
Vi boede altså på forskellige værelser.
Og jeg har ikke følelser for ham.
Jeg spurgte bare, fordi jeg kedede mig.
Så pas jeres egen butik.
-Javel. -Javel.
Hvor er det flovt.
Sikke noget.
Det her er forkert.
Hvad gør jeg…
Godmorgen.
Du nævnte, at vi skulle grille en dag.
Hvor er der beskidt derovre.
-Meget beskidt. -Ja, bestemt.
Hov, der er også beskidt.
Vi ses senere.
Der er også beskidt her.
Jeg smutter!
Du godeste.
Jeg er løbet tør, så du kan ikke spise her.
Jeg skal på biblioteket.
Vi holder lukket.
LUKKET
FRISKE GRØNTSAGER
Jaså. Han er løbet tør.
-Goddag. -Goddag.
Hvad skal jeg spise?
BACON, TUN OG MAYO
Ih, hvor er jeg heldig.
Er jeg nødt til at flytte?
Vent.
Jeg tror, jeg opførte mig skørt i går. Nej, jeg ved det.
Som du ved, har jeg lidt af en skrue løs for tiden.
Jeg tænker ikke helt klart, så…
Misforstå mig nu ikke.
Farvel.
Jeg håber ikke, det gør noget akavet.
Selvfølgelig ikke. Intet er akavet.
Farvel.
Hvordan fanger jeg dem?
Hvad er det?
Gå væk!
-Rolig. -Der er et insekt!
-Vent. -Det er et insekt!
Vent lidt.
Du er god til at fange insekter.
Tak.
HOPE GYNÆKOLOGER
"Lee Hong-ran"?
Kender du mig?
Hvad er der med mig?
Jeg var fjollet og klokkede i det.
Men jeg kan ikke undgå ham for evigt.
Næste gang hilser jeg, som jeg plejer.
Okay. Jeg kan godt.
Jeg kan…
Nej, jeg kan ej.
Jeg er sent på den.
Vent, Ha-neul.
Du lovede, at det ikke ville blive akavet.
Jeg…
Jeg vil helst lade som ingenting, men jeg føler mig en smule ydmyget.
Jeg har ikke så mange venner, så jeg ved ikke, hvor grænsen går.
Jeg kan ikke adskille venskab og romantik.
Jeg er så flov over, at jeg misforstod dig og ydmygede mig selv.
Ha-neul.
Grunden til,
at jeg ikke kan være åben nu…
Fordi jeg ikke har ret til det.
Du har intet at være flov over.
Gør plads! Nødsituation!
Undskyld os! Vi skal forbi!
Han faldt ned ad trappen.
Han slog vist hovedet slemt.
Bare han klarer den.
Du udviser ingen bedring endnu.
Du har brug for tid, så lad os tage den med ro.
Du klarer det flot.
Okay.
Godt.
Har noget ændret sig i dit liv siden hændelsen med lastbilen?
Har du eksempelvis mareridt om ulykken,
eller føler du dig anspændt konstant?
Sådan har jeg det heldigvis ikke.
Det var godt.
Det er almindeligt at udvikle PTSD efter sådanne ulykker.
Eksempelvis bilulykker og fald.
Jeg er sikker på, du selv kender det som læge,
men fejlbehandling kan også…
-Fejlbehandling? -Ja.
Mange læger involveret i en fejlbehandling kan udvikle PTSD.
De har svært ved at trække vejret og kan ikke være på operationsstuen.
Deres hænder skælver, når de holder skalpeller,
og de tåler ikke blod.
De sidder fast i fortiden.
Nå, sådan.
Grunden til, at jeg ikke kan være åben nu…
Fordi jeg ikke har ret til det.
Jeg har mareridt nu og da.
Og i de mareridt
prøver jeg desperat at redde patienten.
Men hun dør
hver eneste nat.
Jeg gennemlever ulykken hver eneste gang.
Jeg bebrejder mig selv for ikke at kunne redde min patient.
Du bør ikke være glad lige nu.
Måske ramte hans ord hårdere…
…fordi jeg selv føler det samme.
Så…
HWABON
Kan jeg yde omsorg for andre?
Er det overhovedet i orden…
…at tage mig af andre?
Hvordan kan jeg…
Ha-neul, hvad er der?
Hvad er der?
Det må have gjort så ondt.
Det skal nok gå.
Det hele skal nok gå.
Jeg føler hans smerte…
…som var det min egen.
Jeg delte…
…hans sorg i det øjeblik.
Ha-neul.
Jeg burde ikke være glad.
Men lige før…
Jeg har savnet dig.
DOCTOR SLUMP
Jeg bevarer kun modet takket være dig.
Det er stærkere end bare venskab.
Men jeg kan ikke sige, jeg har følelser for ham.
Du er ligesom receptpligtig medicin.
Tror han selv, det gør mig blød i knæene?
Vi gennemsøgte din klinik, men vi fandt ikke flere kameraer.
Jeong-woo. Hvordan går det?
Min bror så en mand, der fulgte efter dig op på taget.
Hvem er du? Hvorfor skygger du mig?
Tekster af: Iben Holstener Hjorth