GYÓGYÍR SZÍVFÁJDALOMRA
Passz! Ide!
Itt vagyok!
Yeo Jeong-woo!
Akkoriban furcsának találtam a szöuli lányok ízlését a fiúk terén.
„Hogy lenne már jó fej?”
„Hogy lenne már rendes?”
Nem értettem a lányokat, akik belezúgtak.
Én is így voltam Ha-neullal.
Hűha!
Ha-neul nagyon csinos!
A külseje alapján
ő a legjobb csaj az osztályban… Nem is, az egész suliban!
Verekedjünk!
Ne fogj vissza! Hé!
Az a helyzet,
hogy nem értettem, miért találják csinosnak Ha-neult.
Akkor miért örülök,
hogy itt vagy mellettem?
Miért lélegzem fel,
ha meglátlak?
CSÜLÖK ÉTTEREM
Miért te jutsz először eszembe, ha feldúlt vagyok?
Boldogulni fogsz, bárhová kerülsz.
Miért vigasztalnak a szavaid?
Gáz volt a randi.
Micsoda?
Most ezt mondom neked.
De örömmel hallottam.
Őszintén szólva…
HVABON
…gyorsabban vert a szívem.
Mi ütött belénk
mostanában?
GYÓGYÍR SZÍVFÁJDALOMRA
Mi ez? Hogy kerülsz ide?
Hát…
Gondoltam, sírni fogsz, szóval kijöttem érted.
Honnan tudtad, hogy sírni fogok?
- Tessék? - Tudtál az interjúról,
igaz?
Hát…
Szóval Kyung-min beszélt rólam a kórházigazgatónak.
Esélyt sem kaptam interjúzni, csak mert szólt pár szót.
De tudod, nem rossz szándékból tette.
Azt mondta, ezen a pályán nincsenek titkok,
és még rosszabb lenne, ha később tudnák meg.
Ez végül is igaz.
Egyébként…
miért jöttél ide?
Micsoda?
Ilyen messze még barátok sem jönnének el.
Ki jönne el Hvabonba puszta barátságból?
Én csak…
ÚTIKALAUZ
- Városnézőbe jöttem. Na és? - Mi?
Bár persze aggódtam érted.
Gondoltam, megvárlak a szöuli állomáson, aztán beugrott,
hogy még sosem jártam Hvabonban.
Ha már így elszontyolodtál,
levegőzhetnénk egyet, és ehetnénk valami finomat.
Szóval igen. Városnézőbe jöttem.
Értem. Városnézőbe.
Következő!
Jövök.
- Mi az? - És a városnézés?
Micsoda?
Ott az útikalauz. Már hozom is.
Nem, én csak…
Nem kell.
Komolyan gondolod?
Majd' beleestem, amiért eljött miattam.
Miért jöttem el idáig?
Jesszus!
Gyerünk! Siess!
Jövök!
Aki utoljára ér oda, kap egy pöckölést a homlokára. Megbeszéltük?
Persze. Úgysincs más dolgunk. Csináljuk!
Vigyázz, kész…
Kész…
Hé, még nem mondtam, hogy „rajt”! Ez csalás!
Nem csalok.
Csak adtam magamnak egy kis előnyt, mert erősebb vagy nálam.
Fene az előnyödbe!
Hé!
Mi van?
Hé!
Ne már!
Mi tartott eddig?
Zavart a nadrágom.
Mutasd a homlokodat!
Jó, jöhet a pöckölés.
Lefotózzalak?
- Nem is tudom. - Miért ne?
Nem lehet túl sok képed, mert nem jársz kirándulni.
Állj csak oda! Gyerünk!
- Oké, legyen! - Jól van. Oda!
Klassz. Oké.
Tökéletes! Még a birkák is pózolnak.
Jól van. Egy, kettő, három.
Mosolyogj!
Jól van. Egy, kettő, három.
Ez az! Remek! Egy, kettő, három.
Szuper. Egy, kettő, három.
Ez jó lett.
Nézd! Jó, igaz?
Később átküldöm őket. Menjünk!
Közös kép is kell. Ne csináljunk azt is?
Kettőnkről?
Jó, már indul is.
Oké. Egy, kettő, három.
- Idegeneknek tűnünk. - Igen?
Nem. Még annál is rosszabb.
Mosolyogjunk!
- Oké. - Jól van.
Egy, kettő, három.
Ezek a közös képek… nem is rosszak.
Mi az? Mit nézel?
- Tessék? - Várjunk csak!
- Miért közelítettél az arcomra? - Mert…
- Felmértem, mennyi meló lenne veled. - Mi?
Botoxoztass!
Mit szólsz? Megcsináljam?
Felejtsd el!
Te botoxoztasd az aszott életedet!
Köszi ezt a napot.
Micsoda?
Zokogtam volna nélküled.
Köszönöm.
És mondd, most már jobban érzed magad?
A lelkem mélyén érzem, hogy jobb így.
Nem tudtam, akarom-e ezt, vagy csak mindenáron állás kell,
mert ciki munkanélkülinek lenni.
Nem vagyok olyan állapotban, hogy dolgozzak. Így jártam a legjobban.
Értem.
Pihenj még, és keress jobb állást, majd ha készen állsz!
- Kilenckor megy a vonat? - Tíz percünk van.
Annyi bőven elég.
- Jól vagy, apa? - Igen.
- Apa! - Elnézést!
Jól van, uram?
- Orvos vagyok. Mi történt? - Hát…
Apukámnak volt egy szívműtétje, miután infarktust kapott.
Pacemakert hord, de már elég régi.
- Azért lehet. - Szívroham. Hívjon mentőt!
Máris!
Jeong-woo!
Mi az?
- Hozd a defibrillátort! - Mi?
Jól van.
Apa! Térj magadhoz!
- Kész! - Húzódjon hátrébb!
Újra!
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc.
Hála az égnek!
Vigyázzanak rá!
Azonnal cselekedtünk, és megint lélegzik. Rendbe jön.
Köszönöm! Köszönöm szépen!
HVABONI VASÚTÁLLOMÁS
Remélem, meggyógyul.
Jeong-woo!
Igen?
Min gondolkodsz?
Nem érdekes.
Te!
Hogy megyünk most haza?
- Tényleg. - Megvárjuk az első vonatot?
Hajnali ötkor indul.
- Nem várhatunk hét órát. - Akkor?
Aludjunk itt!
Töltsük itt az éjszakát!
Gyere!
Mi van?
Nem vacakol, az fix.
NYITVA
ZÁRVA
Ha-neul még nem ért haza?
Nem.
Vajon hogy sikerült az interjú?
Nem jött haza, és még csak fel sem hívott.
Biztosan mert jól sikerült.
Azt mondta, formalitás, és fel fogják venni.
Nem kellett volna zavarba hoznom a nénikéi előtt.
Szörnyű érzés, hogy én kényszerítettem oda.
Ugyan! Nem az a fajta, akit bármire kényszeríteni lehet.
- Ő akart menni. - De akkor is.
Remélem, nem borult ki, és nem sír.
Gyere, menjünk be!
Fel a fejjel!
HVABONI TURISTASZÁLLÓ
Köszönöm.
Viszontlátásra!
- Van szabad szobájuk? - Van.
Kettőt szeretnénk.
Értem. Éppen két szobánk van.
Az egyiket épp takarítjuk, a vendégek csak most mentek el.
Várniuk kell egy órát.
Egy órát?
Egy órára menjünk egy szobába! Nem gond?
Nem hát.
Ez a mosdó?
Nézd, hűtő!
Azta, mennyi sör!
Sörözzünk, amíg várunk?
Szerinted?
Jól elfáradtam. Fáj a lábam.
- Ülj le te is! - Mi?
- Helyezd magad kényelembe! - Jó.
- Úristen! - Jesszus!
- Ez meg… - A fenébe!
Hé!
Ez a véleményem rólad:
Nem tekintelek férfinak.
Csak egy porhüvely vagy. Élőlény. Fehérje. Valami ilyesmi.
Én neked csak fehérje vagyok?
Azt akarod, hogy férfiként nézzek rád?
Megőrültél?
Ha megpróbálod, nem állok szóba veled.
Ez fordítva is igaz. Nem találkozhatunk többet.
Végre tisztáztuk.
Pontosan. Ne is feszengjünk, csak üljünk le, és igyunk!
Jól van.
Hűha!
Micsoda zűrös nap!
Be sem hívtak az interjúra,
viszont megmentettem valakit.
És itt töltjük az éjszakát.
Furcsa érzés volt az állomáson.
Hasznosnak éreztem magam.
Talán azért jöttünk ide, hogy megmentsük azt az embert.
- Te! - Mi az?
Hogy ásíthatsz, amikor ilyen szépet mondok?
Nem tehetek róla.
Elálmosodom tőled.
Ez elég durva olyantól, aki alig alszik.
- Alig alszom? - Tévednék?
Láttalak reggelente futni, abból gondolom.
Értem.
Régen sokat aludtam, de…
De mi?
Most nem tudsz aludni? Ez álmatlanság?
Tök mindegy.
Miért nem mondod el?
Jesszus!
KONG WOL-SEON
Elfelejtettem szólni neki.
- Kint felveszem. - Oké.
Siess, vagy az egészet megiszom!
Ahogy gondolod.
Szia, anya!
Itt töltöm az éjszakát.
Kellemes a levegő.
Az interjú?
Majd otthon megbeszéljük.
Oké. Jó éjt!
Mi van? Mindenki felhív?
Mi az?
Szerinted? Kíváncsi vagyok az interjúra.
Jól ment?
Egyáltalán nem. Be sem jutottam a kórházigazgatóhoz.
Komolyan? Kyung-min tényleg leszólt téged?
Mit mondhatott, amiért lefújták az interjút?
Jeong-woo is elszúrta.
Miért árulta el?
Miért ne? Jogom van tudni.
És nem árulkodni akart.
Csak elmagyarázta, miért jött el Hvabonba…
Micsoda?
Hvabonban van?
Városnézőbe jött.
Az csak ürügy.
Nyilvánvalóan tetszel neki.
Elment megvigasztalni, mert aggódott.
Képtelenség!
Dehogy!
Elhívott napkeltét nézni.
Aztán elment Hvabonba vigasztalni.
Totál bejössz neki.
Ez 100 százalék.
Nem igaz!
Nem, inkább 300 százalék.
Tedd le, ha ennyit tudsz mondani!
Miért beszél sületlenségeket?
Miért van ilyen meleg?
Mi legyen? Nem áll el a vérzés!
Gézt és gumiszalagot!
Megjöttem.
Szia! Mi újság?
Végeztek a takarítással. Pihenj! Holnap találkozunk.
Kérlek,
töltsd velem az éjszakát!
Micsoda?
Aludj itt!
Maradj egy kicsit!
Esetleg…
Go-Stopozhatnánk.
Mi? Go-Stop?
Itt találtam ezt a paklit.
Ezt biztos nem ismered.
Megtanítalak.
Hát jó.
Csak átviszem a táskámat a szobámba.
Jól van.
Ennek meg mi baja?
Miért kapta el a csuklómat?
Miért ilyen csábítóan hívott játszani?
- Szia, Jeong-woo! - Szia!
Köszönöm.
Tessék? Mit?
Nem szeretnék egyedül maradni.
Szóval kösz.
- Akkor kezdjük? - Kezdjük!
A vesztesnek rácsapunk a csuklójára. Oké?
Nem sok jó vár a csuklódra.
A tied el is fog törni.
Gyorsan tanulok.
Oké.
Hadd szóljon!
- Gyere ide! - Jó.
Jól van.
És íme!
Jól van, megtanítom az alapokat.
Csak a mintáknak kell stimmelnie.
- Látod ezt a gvangot? - Igen.
Összegyűjthetsz hármat három pontért.
Négyet négy pontért.
- Ötöt meg? - Öt pontért.
Nem, 15 pontért.
Ha összegyűjtesz három madarat, az kitesz egy godorit.
- Az öt pont. - Godori.
A szalagok: csongdan, hongdan és csodan.
Három pontért gyűjtheted őket.
- Értem. - Oké.
Kezdjük!
Nincsenek túl jó lapjaim.
Igen, ez az!
Három madaram van! Godori.
- Ez így négy pont. - Azok madarak?
Godori. Kilenc, tíz, tizenegy, tizenkét pont.
Egyet teszek.
Egyet?
Alázás!
De béna!
Ez meg…
Sikerült! Még egyet! Oké.
Az így már kettő.
- Oké. - Valld be! Profi vagy ebben.
Nem, először játszom ilyet.
- Jeong-woo! - Igen?
Valamit ki szeretnék próbálni.
Mit?
Jó. Ez volt a gyakorlás.
Rendben.
Kezdhetjük az igazi játékot? Jó vagy!
Csuklótörés!
Kibírod?
Hogy ütnél meg 30-szor?
Akkor csak háromszor.
Háromszor?
Várj!
- Ez tök jó! - Játsszunk még!
Eddig kíméltelek.
- Jól keverd meg! - Csak nehogy megbánd!
Különös volt.
Miért nem alszik jól? Miért kapta el a csuklómat?
Miért kérte, hogy maradjak vele?
Sok kérdés kavargott bennem.
De semmit sem tudtam kérdezni.
Eun-jeong, reggeli!
Mi az? Hová mész? Nem töltöd velem a vasárnapot?
Rozés ttokpokkit eszem a barátaimmal.
Nem értem, miért ilyen népszerű a rozé.
A fiatalok miatt.
Ja tényleg!
- Apa! - Igen?
Kaphatok pénzt fodrászra?
Kaphatsz.
Kívánságod számomra parancs.
Tessék. Ezt kajára.
Ezt meg a hajadra.
- Ez nem elég a hajamra. - Nem levágatni akarod?
Tízezer von elég egy hajvágásra.
Semmit sem tudsz!
- Vicceltem… - Felejtsd el!
Eu-jeong!
Bin Eun-jeong…
Nem hiszem el…
Már tréfálni sem lehet vele.
Békakaja.
Békakaja?
Szerintem találhatunk nekik rovarokat.
Nézd meg ott!
Várj meg, Jin-woo!
Hová mész?
Anya, ott egy szöcske!
Elkapod nekem?
Jól van. Elkapom.
Pillanat! Vigyázz kicsit!
Ott van!
A csudába!
Anya, kézzel próbáld!
Kézzel?
Ju-won apja kézzel fogja meg.
De én félek a rovaroktól, Jin-woo. Inkább a hálóval fogom meg.
Ott van!
Megvan!
Anya, elmenekült miattad!
A csudába!
Jesszus!
Semmi rosszat nem tettünk. Muszáj itt elválnunk?
Igazad van.
De anyukádat már a szokcsói utunk is zavarta.
Mit szólna az együtt töltött éjszakához?
Akkor is fura, hogy külön megyünk haza.
Tedd, amit mondok, és ne stresszeld!
- Menj haza! - Jó.
- Pihenj! - Te is!
Anya! Ha-neul itthon van?
Nem tudom. Nem hívott.
EREDETI PUSZANI MILMJON
Amúgy nincs rossz előérzeted?
Miért lenne?
Szerintem nem jött neki össze az interjú.
Miért? Beszéltetek?
Nem.
Azt mondta, hogy megbeszélitek.
Pár napja még úgy volt, hogy odaköltözik.
Akkor mit kell még megbeszélni?
Nem mondja el, hogy alakult.
Ugyanezt csináltam, miután megbuktam a köztisztviselői vizsgán.
Szerintem elszúrta az interjút.
Hallgass! Megkérdezzük, ha hazaér.
Mindjárt megjön, akkor majd kiderül.
Ezt dobd ki!
Műanyag.
Ezek fémdobozok.
Csókolom!
Jó napot!
Kiteregethetek itt?
Persze. A maga házának a teteje.
Igaz.
Köszönöm, hogy elrendezte a pereputtyot.
Ha megint lesz praxisa, megcsináltatok magánál ezt-azt.
Nem, asszonyom, semmi szüksége rá.
Ne füllentsen!
Komolyan beszélek.
Harmonikusak a vonásai. Természetesek és szépek.
Maga aztán tudja, hogy kedveskedjen egy nőnek.
Ha Ha-neul itthon lenne, meghívnám magát gyümölcsöt enni.
Mivel azonban nincs, nyilván csak zavarba jönne.
Elment valahová?
Tegnap elutazott Hvabonba, és még nem jött haza.
Talán még egy éjszakát ott tölt.
Na mindegy, süssünk majd húst idefent!
- Jó. - Menjen csak!
Szia, Ha-neul! Hol vagy?
Én? Itthon.
Biztos?
Ahhoz túl nagy a zaj.
Szól a tévé.
Értem.
Te zsivány!
Miért nem mentél haza?
Hé, ez fáj!
Szóval itt vagy otthon? Tényleg?
Miért nem mentél haza?
Hazamentem, de el is jöttem.
Tényleg?
Jól van.
Szuper! Adjunk neki!
Igen, hadd szóljon!
Szóval? Végeztél?
Akkor menjünk haza!
Tessék?
Mi a baj? Min lepődtél meg ennyire?
Tudod…
Nagyon jó volt veled lenni.
A játékterem, a karaoke, a kártya. Jól szórakoztam.
És?
És szívesen szórakoznék még, mielőtt hazamegyek.
Elmenjünk valahová?
Ez a hely kicsit sem változott.
Emlékszel? Itt versenyeztünk, hogy ki ér be először.
Hogy felejthetném el?
Nézzük meg az osztálytermünket!
Az osztálytermünket? Be szabad oda menni?
Kit érdekel? Leléphetünk, ha elkapnak. Jó futó vagy.
- Egek! - Gyerünk!
Legyőzlek!
Ne már!
Téged is elfogott a nosztalgia?
Igen.
Azta! Ez volt a helyem.
Ez meg az enyém.
Mindig így tanultam.
Na ne röhögtess! Mindig így csináltad.
„Tanulnod kell! Maradj erős!”
Nem is voltam ilyen!
Jesszus!
Hűha!
- Jeong-woo! - Igen?
Mit szeretnél csinálni, ha újra diák lehetnél?
Nem is tudom.
Ezen még nem gondolkodtam.
És te?
Talán…
Újra felvételiznék. Az eredmény nem tükrözte a tudásomat.
Ez mindig is érdekelt.
Miért szúrtad el?
A nehéz próbatesztet kimaxoltad.
Nagyon beteg voltam aznap.
Minden porcikám fájt.
A vizsga után egyből éreztem, hogy nem jutok be álmaim iskolájába.
HANGUK EGYETEM
EREDMÉNY BETÖLTÉSE
EREDMÉNYEK HANGUK EGYETEM ORVOSI KAR
NAM HA-NEUL NEM NYERT FELVÉTELT
De így is teljesen lesújtott, amikor megláttam az eredményt.
Mindenki sokat várt tőlem.
És mindig erőltették, hogy feleljek meg nekik.
Ezt a nyomást
felnőttkoromban is éreztem.
Meg tudom érteni.
Annyi mindent feláldoztál!
A gyerekkorodat, barátságokat,
kapcsolatokat, apró hobbikat. Mindent.
Mindezt feladtad. Érthető, hogy össze voltál törve.
Istenem!
Min gondolkodsz?
Mindegy. Menjünk!
Most már hazamész?
Eddig nem akartál menni.
Micsoda?
Nem tudtad, hogyan mondd el, hogy nem jött össze az interjú.
Nem ezért mentél máshova?
Honnan tudtad?
Azt hiszem, végre értelek.
Szerintem túl szigorú vagy magaddal.
Ne foglalkozz másokkal, elsősorban magaddal törődj!
Ma rendben kell lenned, hogy átvészeld a holnapot.
Azt kérdezted, mit tennék, ha megint diák lennék.
Igen. Tényleg.
Ha visszamehetnék az időben,
szeretnélek megölelni,
mert sajnálom a régi éned.
Hé!
Van itt valaki?
Várj!
Mi folyik itt?
Ő csak fehérje, de akkor a szívem miért…
- Fehérje? - Atyám!
A szíved?
Mi van? A fehérje jó a szívednek?
Nem erről van szó.
Hazajöttél? Hogy sikerült az interjú?
Az van, hogy…
Nem megyek Hvabonba.
Miért? Elszúrtad?
Igen, az interjúból nem lett semmi.
És még nem állok készen.
Pihennem kell még. Szabad?
Hát persze.
Amúgy sem akartam, hogy odamenj.
Én sem. Ki ad nekem pénzt, ha elmész?
Találj munkát Szöulban! Itt sok a kórház.
Jó. A szobámban leszek.
Rendben.
Na! Ez könnyebb volt, mint vártam.
Hazajöhettem volna.
Ébren vártak rám.
És? Hogy alakult?
Elmondtam nekik az igazat.
Jól tetted. Okos voltál, és egyből megértettél.
Jó éjt!
Neked is!
KYUNG-MIN
Szia! Mi a helyzet?
Szia, Jeong-woo! Ráérsz holnap?
- Holnap? - Mondanom kell valamit.
Találkozunk a kórház melletti kávézóban! Szia!
Szia!
Mi ez?
Rejtett kamera a klinikádról.
Miféle rejtett kamera?
Tegnapelőtt odamentem, hogy elhozzak pár aktát.
Akkor találtam meg.
Ki tenne ilyet?
SZOLGÁLUNK ÉS VÉDÜNK
Ha mindenhol rejtettek el kamerákat,
akkor minden mozdulatomat figyelték.
Ki tenne ilyesmit?
Találtak ujjlenyomatokat?
Megkérjük a labort, hogy azonnal vizsgálják meg őket.
Kutassák át a klinikát! Hátha nem találtam meg az összeset.
Rendben.
Ezt nem hiszem el.
Örülök, hogy így alakult.
Reménytelennek éreztem a helyzetet,
most viszont van mi után nyomozni.
Ellenőriznek minden dolgozót.
Biztos találnak valamit.
Szerinted a kameráknak köze lehet az esethez?
Gondolom.
Mellesleg
miért csak most szóltál a kameráról?
Tegnap elmentem hozzád, de nem voltál otthon.
Nem tegnap.
Miért nem szóltál azonnal, amikor megtaláltad?
Értem.
Fel sem merült bennem, hogy a kamerának köze lehet az ügyhöz.
Azt hittem, csak ugratás volt.
Ezért nem siettem elmondani.
Mindenesetre nélküled nem tudnék róluk. Szóval kösz.
- Szóra sem érdemes. - Ja igen!
- Hívd fel Ha-neult! - Mi?
Szabotáltad az interjúját.
Bocsánatot kellene kérned.
Jeong-woo!
Beleszerettél?
Igen? Mert nagyon úgy tűnik.
Nem is tudom.
De nem értem, miért kellene elmondanom.
Jó. Nem is kell.
De csalódott lennék, ha tényleg éreznél valamit iránta.
Ne most legyél boldog!
SZESZES ITALOK
Mesélj! Milyen volt Hvabon?
Hát, bringáztunk.
Bringáztatok?
Ettünk is.
Ettetek.
És ittunk pár sört.
Aztán csináltátok.
Jesszus! Mit csináltunk?
Valld be! Miért vagy úgy meglepve?
Mi a fenét vallhatnék be?
- Csak barátok vagyunk. - Tényleg?
Biztos nem érzel majd semmit
egy együtt töltött éjszaka után?
- Hogy volt? - Mi?
Elmentetek egy szállodába?
Ott éjszakáztatok?
Nem. Hazajöttünk az utolsó vonattal.
Ha-neul, te megbolondultál!
Nem számít, ott aludtatok-e, vagy hazajöttetek.
Teljesen biztos, hogy érez valamit irántad.
- Nem erről van szó. - Dehogynem!
A férfiak nem szentelnek időt és figyelmet olyannak, aki nem jön be nekik.
Csak ebben a helyzetben nem tudom, drukkoljak-e neked.
De annyi fix, hogy tetszel neki.
- Érted, miről beszélek? - Tök mindegy.
Egek!
Ostobaságokat beszélsz.
Ha-neul!
Mondd már el, hová mentetek!
Hé!
Igazság szerint
kíváncsi voltam.
Miért jött el elém?
Kérlek,
töltsd velem az éjszakát!
Ezzel vajon mit akart?
Szeretnélek megölelni,
mert sajnálom a régi éned.
Miért bizonytalanít el azzal, amit mond?
Jeong-woo!
Ha-neul!
Mi az?
Kérdezni szeretnék tőled valamit.
Előbb juss levegőhöz! Ráérek.
Mondd…
Miért törődsz így velem?
Micsoda?
A gimiben gyerekes és gonosz voltál.
Akkor miért vittél el a játékterembe, Szokcsóba meg az iskolánkba?
Miért törődsz velem?
És hirtelen
miért kaptad el a csuklómat?
Miért mondtad, hogy maradjak?
Miért jöttél el Hvabonba?
Megszerettél, igaz?
Így van,
ugye?
Igazából…
Ne most legyél boldog!
Igazából mi?
Igazából…
Nem érzek irántad semmit.
Csak barátságból voltam kedves.
Bocs, ha összezavartalak.
Majd jobban vigyázok.
Tudjátok…
Ez most…
Mindent hallottunk.
Vagyis semmit.
Szóval császárhúst ettek.
Miért mentetek fel enni? Miért?
Mindig is odafent grilleztünk a tetőn.
Akkor is!
Valaki most lakik ott.
Akkor miért…
Tudod…
megbeszéltük Jeong-wooval, hogy együtt grillezünk.
Ezért mentünk fel.
Ez baj.
Láttuk, hogyan utasítják vissza.
Miről beszélsz?
Ne találj ki dolgokat!
Visszautasítás?
Nem is vallott szerelmet.
Azt mondta, ez az ember elvitte Szokcsóba,
és ő fogta meg a kezét.
Csak azt kérdezte, hogy miért tette mindezt.
Ugyan már! Több van emögött.
Tetszik neki a fazon.
Látom rajta.
Totál bele van zúgva.
Tényleg visszautasították.
Igazad van. Keményen visszautasították.
Vége a játéknak.
Most biztosan sír.
Ez ostobaság!
Nem visszautasítás volt.
A csudába!
Nem hiszek a fiúnak.
Miért bánt ilyen jól vele, és miért ment el Hvabonba, ha nem szereti?
Egy pillanat!
Még egy éjszakát együtt töltöttek?
A múltkor Szokcsóban is, nem?
Igen. Megint együtt éjszakáztak.
Két szobát foglaltunk. Kettőt!
És nem vagyok szerelmes belé.
Csak unaloműző volt.
Törődjetek a saját dolgotokkal!
- Oké. - Jó.
Ez olyan megalázó!
Ez nincs rendjén.
Ez gáz.
Most mit…
Csókolom!
Említette, hogy grillezhetnénk.
Hű, de sok itt a por!
- Rengeteg a por. - Valóban.
Ott is elég poros.
Akkor megyek is.
Arra is rettentő poros.
Jól van, megyek.
Jóságos ég!
Elfogyott az alapanyag, nincs étel.
A könyvtárba megyek.
Zárva vagyunk.
ZÁRVA
FARM ZÖLDSÉGKERESKEDÉS
Értem. Elfogyott az alapanyag.
- Jó napot! - Jó napot!
Mit vegyek?
CSONDZSUI PIPIMBAP
Mekkora mázli!
Most költözzek el?
Várj!
Azt hiszem, tegnap hülye voltam. Nem, biztos az voltam.
Te is tudod, hogy nem vagyok százas mostanság.
Nem tiszta a fejem, és…
Szóval ne érts félre!
Szia!
Ugye ettől nem lesz kínos a barátságunk?
Dehogy lesz! Véletlenül sem.
Szia!
Hogyan foghatom meg őket?
Mi ez?
Tűnj innen!
- Hölgyem! - Egy bogár!
- Várjon! - Egy bogár!
Várjon!
Maga igazi bogárvadász!
Köszönöm.
LEE HONG-RAN NŐGYÓGYÁSZAT
Lee Hong-ran?
Ismer engem?
Mi ütött belém?
Most kínos lett köztünk a helyzet.
Na jó, nem kerülhetem örökké.
Úgy teszek, mintha mi sem történt volna.
Oké. Menni fog.
Menni…
Nem fog menni.
Jaj, elkések!
Hé, Ha-neul!
Miért nem állod a szavad? Azt mondtad, nem lesz kínos.
Tudod…
Úgy akarok tenni, mintha minden rendben lenne, de megaláztam magam.
Nincs sok barátom, és nem tudom, hol a határ.
A barátság és a szerelem nekem hasonló.
Szégyellem, hogy félreértettelek, és hülyét csináltam magamból.
Ha-neul!
Azért nem tudok most
igazán megnyílni…
mert nincs hozzá jogom.
Nincs mit szégyellned.
Utat! Sürgős beteg!
Elnézést! Jövünk!
Leesett a lépcsőn.
Csúnyán beverte a fejét. Jaj, ne!
Remélem, rendbe jön.
Egyelőre nem látunk javulást.
Idő kell a gyógyuláshoz, szóval ne kapkodjunk!
Eddig nagyon jól halad.
Jól van.
Rendben.
Megváltozott valami az életében a teherautós eset óta?
Álmodik például a balesetről?
Vagy folyton feszült, és mindenre összerezzen?
Nincsenek ilyen tüneteim.
Ez megnyugtató.
A komolyabb balesetek után gyakori a poszttraumás stressz.
Autóbaleset vagy zuhanás után.
Ön is orvos, így nyilván tisztában van vele,
hogy a műtéti balesetek…
- Műtéti balesetek? - Igen.
Sok orvosnál, aki átél ilyesmit, poszttraumás stressz alakul ki.
Nehezen kapnak levegőt, és elsápadnak a műtőben.
Remeg a kezük, ha szikét fognak,
kizökkenti őket a vér.
Nem tudják feldolgozni a történteket.
Értem.
Azért nem tudok most igazán megnyílni…
mert nincs hozzá jogom.
Időnként rémálmaim vannak.
Ezekben az álmokban
azért küzdök, hogy megmentsem a pácienst.
De meghal,
minden alkalommal.
Állandóan visszatérek ahhoz az esethez.
Magamat hibáztatom, amiért nem tudtam megmenteni.
Ne most legyél boldog!
Talán azért is találtak be a szavai…
mert a lelkem mélyén én is ezt éreztem.
Szóval…
HVABON
Hogyan is vigasztalhatnék én bárkit?
Lehetséges egyáltalán…
hogy másért aggódjak?
Mégis hogyan?
Ha-neul, mi az?
Mi a baj?
Nagyon fájdalmas lehetett.
Semmi baj.
Minden rendben lesz.
Éreztem a fájdalmát…
mintha a sajátom lett volna.
Osztoztam…
az őt gyötrő szomorúságban.
Ha-neul!
Nem érdemlek boldogságot.
De az előbb…
hiányoztál.
GYÓGYÍR SZÍVFÁJDALOMRA
Csak miattad tudok erős maradni.
Ez sokkal több barátságnál.
De nem mondhatom ki, hogy szeretem.
Téged receptre kellene felírni.
Micsoda? Azt hiszi, ettől hevesebben ver majd a szívem?
Átkutattuk a klinikát, de nem találtunk további kamerákat.
Jeong-woo! Hogy vagy?
Az öcsém látott egy fickót, aki utánad ment a tetőre.
Ki maga? Miért követ engem?
A feliratot fordította: Kamper Gergely