DOCTOR SLUMP
Ce mare e, nu?
- A crescut! - E uriașă!
- A ta a crescut mult, Seo-yeon. - Dar a dv.?
Cum vă simțiți să vă creșteți singuri fasolea?
- E minunat! - E foarte frumos!
Ji-an, a ta cât de mare e?
Doamna!
A lui de ce n-a încolțit încă?
E stricată?
O clipă.
YEO JEONG-WOO
Jeong-woo.
Și fasolea ta o să crească în curând.
Hai să avem răbdare!
Da, doamnă.
Răsadul meu a fost singurul care n-a crescut.
A fost „incidentul cu fasolea”.
Acesta a fost primul meu mare eșec
pe care mi-l amintesc.
YEO JEONG-WOO
Am încercat să pun paharul la lumină.
I-am pus apă mai des decât alți colegi.
- Carte. - Carte.
- Elev. - Elev.
Drăguț.
- Dar fasolea mea… - Drăguț.
Drăguț.
…tot refuza să crească.
- Haideți să luăm o pauză! - Bine.
- Cred că va crește. - Clar.
Jeong-woo.
Bietul de tine!
Răsadul tău nu vrea să crească.
Probabil ești supărat.
Ba nu. Sunt bine.
Sincer să fiu, nu-mi place să cresc fasole.
- Serios? - Da.
Boabele de fasole îmi plac cel mai puțin.
Nu mănânc orez dacă are fasole în el.
Nu-mi plac boabele de fasole în viața mea.
N-o să plâng din cauza unor boabe de fasole prostești.
Am plâns amarnic în acea zi
din cauza acelor boabe de fasole prostești.
M-am simțit singur și trist.
M-am dus acasă vărsând lacrimi mari cât acele boabe.
FOAIE MATRICOLĂ
Doamne!
Fir-ar!
Ce să zic?
Doamne!
Mamă, te duci undeva?
Mă duc la L.A. cu tatăl tău, pentru conferința lui.
Vom fi plecați o săptămână, rămâi cu menajera.
Bine.
Ce-i aia?
Foaia mea matricolă.
Dar… am coborât în clasament.
N-am crezut că pot lua o notă așa mică.
E atât de greu să rămâi la același nivel?
Ce rost are să trăiești în eșec?
- Du-te sus și învață! - Bine.
Drum bun!
Totul e din cauza lui Nam Ha-neul.
OBSERVAȚII ZILNICE FASOLE
Atunci mi-am dat seama…
că viața era precum acea plantă de fasole.
Că erau unele lucruri pe care nu le puteam controla.
Plecăm.
Mă ajuți cu pontajul?
Spre deosebire de fericire, incertă uneori,
nenorocirea a fost mereu clară.
Nenorocitule!
Am atins fundul prăpastiei într-o clipită.
Iar eșecul a mers mereu mână în mână cu singurătatea.
MAMA
Voiam să salvez aparențele, așa că mă prefăceam că sunt bine.
Bună, mamă!
Tatăl tău candidează la șefia Asociației Americane a Inimii.
Ai grijă să nu-i distrugi toată munca!
Tânjeam după o familie căreia să-i pese de mine.
Kyeong-min, chiar sunt nevinovat!
Tânjeam după cineva care să creadă în mine.
În orice caz,
venea o nenorocire după alta.
Zilele mele continuau să fie întunecate și lipsite de speranță.
Oare voi fi vreodată bine din nou?
Voi putea vreodată să mă bucur din nou de o după-amiază normală?
DOCTOR SLUMP
E un pix.
De ce nu merge?
- Ce faci? - Doamne!
M-ai speriat.
Ce cauți aici, sus? Sunteți atât de apropiați acum?
Nu e vorba de asta.
Tu ce cauți aici, atunci?
Am venit să iau pătura și te-am văzut.
Am urcat să iau o gură de aer.
Ușa era deschisă și am vrut s-o închid.
Asta trebuia să faci.
De ce te holbai la pixul ăla?
Ce e?
„Am vrut să te văd, dar nu erai acasă.”
- Voiai să-i lași un bilețel? - Afurisitule…
- Asta nu e o cameră? - Poftim?
Da. Ăsta e un obiectiv.
De ce fac oamenii poze pe ascuns?
Să fiu sincer,
la clinica mea, cineva înregistra pe ascuns…
Jeong-woo, unde ești?
PREVENIREA CRIMINALITĂȚII CARTIERUL DASAN-DONG, INTERSECȚIA ÎN Y
Suspectul a fugit pe aleea aia după ce a fost lovit.
Dar camera de supraveghere a aleii era defectă,
deci n-am putut afla unde s-a dus.
Și…
secția de poliție din zona ta tocmai mi-a trimis filmarea asta de la bord.
N-ai avut o spargere luna trecută?
Ba da.
Suspectul a fost surprins pe camera unui motociclist în trecere.
Ei bine…
Nu este foarte clar, dar…
E aceeași persoană, nu?
Constituția, înălțimea și mersul sunt la fel.
Cred că e aceeași persoană.
De asemenea, asta e camera scăpată de suspect.
E același model ca cea de la clinica ta.
Detectiv Kim!
- Da? - Poți să te uiți la asta?
Scuză-mă.
Jeong-woo!
Ha-neul! Ce cauți aici?
Am auzit că ești aici. La țanc.
Am dat peste asta sub biroul tău și…
Despre ce ar putea fi vorba?
Probabil a lăsat camera acasă la mine în acea zi.
Crezi că mă înregistra?
Nu știu.
Facem cercetări, o să aflăm în curând.
Detectiv Kim!
Hei, cum a mers?
Vezi tu…
camera era ușor deteriorată.
Se pare că a intrat apă în ea. E imposibilă recuperarea datelor.
Nu există nicio metodă?
Cine putea să facă asta? Camere ascunse și urmărire?
Hei, ce-i cu sângele ăsta?
- M-am zgâriat puțin. - E destul de grav.
Pare o leziune a scalpului. Trebuia să te duci la Urgențe.
- E-n regulă. Am oprit sângerarea. - Ba nu!
Hai să mergem la spital!
Hei!
- Domnul Yeo Jeong-woo? - Da?
Ați avut o tăietură de 1,5 cm, așa că am închis-o cu capsatorul.
- Are vreo contuzie? - Nu, stați liniștită.
- Are nevoie de CT… - Nu.
Nu e atât de grav.
Am înțeles. Mulțumesc.
Hai să mergem!
De ce plângi?
Pentru că mi-e milă de tine.
Ce-o să te faci?
Ai băut?
Ce te-a apucat?
Așază-te! Ce s-a întâmplat?
Am crezut că operația a mers prost, pur și simplu.
Am crezut că ai avut ghinion, că a fost o coincidență nefericită.
Dar să-ți fi înscenat cineva…
Cum ai putut rămâne puternic până acum?
Nu plânge!
- Când plângi, simt că… - Cum rămâne cu ce simt eu?
Mă simt și mai rău, știi?
Ai trecut prin multe.
Ce ne facem?
Ai reușit să te calmezi?
Poate e din cauza depresiei, dar plâng foarte ușor.
Mi-ar trebui mai multe pastile.
Ai idee cine ar fi putut fi?
Cel care ți-a pus camerele în clinică și la mansardă.
Suspectezi pe cineva?
Da.
Anestezistul din sala de operație…
mă tot sâcâie.
Așa e! Trebuia să dea mărturie, dar s-a retras cu două zile înainte.
Da. I-ar fi fost ușor să pună camerele, având în vedere că lucra acolo.
Dar de ce a făcut-o?
Habar n-am.
Nu te îngrijora prea tare!
O să se afle.
Adevărul iese mereu la iveală. Încet, dar sigur.
De unde ai scos replica asta?
Dintr-un film?
- Crezi că am avut timp de filme? - Așa e.
Hai să urmărim un film după ce se liniștesc apele!
Mi-ar plăcea să mănânc popcorn lângă o persoană dragă.
Haide!
I-auzi!
A treia ședință privind moartea
moștenitoarei cazinoului din Macao va începe azi.
Autorul unei lucrări despre un caz se va prezenta ca martor
- …pentru a-i dovedi nevinovăția lui Yeo. - Pa, mamă!
Salut!
Mulțumesc mult pentru ziua de ieri.
Nicio problemă.
Am prins libelula datorită ție.
Am fost încântată. M-am dus la Yangpyeong să i-o dau fiului meu.
Te-ai dus până acolo doar pentru asta?
Da.
Stă cu mama în timpul săptămânii.
Mama locuiește acolo cu surorile ei de când a murit tata.
Închipuie-ți ce plictisitor este
pentru un copil energic să stea cu trei bunici.
Mereu m-am simțit prost că nu are cu cine să se joace.
În fine, mulțumesc.
Te rog să prinzi toate insectele peste care dai și să mă anunți.
O zi bună!
Ce-a fost asta?
Îmi dă teme sau ce? De ce să-mi ceară să fac asta?
- Voi doi. - Aoleu!
Când ați devenit așa apropiați?
Nu suntem apropiați.
Vorbeam despre o libelulă. Am avut un incident.
„Un incident”?
O aventură de o noapte?
Ce vorbești?
Nu, ți-am zis că a fost vorba de o libelulă.
Ce-i cu interpretarea asta?
Ai mintea în colțuri.
Ba nu! Tu ai fost evaziv.
Dacă asta e mea, dă-mi-o odată! Ai pus sirop?
Nu.
Asta are, așa-i?
Dă-mi-o mie!
Mamă!
- Mi-e foame! - Așteaptă.
Cum adică? Mi-e foame!
Doamne, așteaptă puțin!
Vreau niște orez lipicios.
Dă-mi drumul, până mă port frumos.
Nu, până nu-mi faci niște orez lipicios!
Haide!
Gătește-ți singur!
Dar nu știu să gătesc.
Dacă nu știi, ar trebui să înveți.
Și eu a trebuit să învăț.
- Ce cauți? - Fierul de călcat.
Pot să jur că l-am pus pe-aici, pe undeva.
L-ai luat tu?
De ce să-ți iau fierul de călcat?
Mi-ai vândut friteuza odată ca să ieși la întâlnire cu iubita ta.
Ne-am despărțit.
M-a durut trei ore bătaia ta. Am jurat să nu-ți mai vând lucrurile.
Caută bine!
Unde o fi?
I-au crescut picioare și a fugit?
- Dă-o jos! - Poftim?
Am zis s-o dai jos. Îți calc eu cămașa.
De ce așa brusc?
Era puțin șifonată la ședința trecută, am văzut la știri.
Arătai destul de neîngrijit.
O îndrept eu bine. Dă-o jos!
Aoleu, bine! Așteaptă!
Pot să mi-o dau jos singur?
Sigur. Grăbește-te!
Bine.
Ce ciudat!
Doamne!
Unde au dispărut?
Ce cauți? Fierul de călcat?
Ce să caute în frigider?
Nu, nu fierul de călcat.
Jur c-am pus aici aseară
niște anșoa prăjit, carne de vită înăbușită în sos de soia
și castraveți umpluți cu kimchi.
Dar zici că s-au evaporat.
Nu se poate! Ești senilă?
Ce mă fac?
Îmi vine să plâng.
Răzgâiat ce ești!
Sigur nu tu le-ai luat?
Odată mi-ai furat costița de porc,
kimchi cu frunze de muștar și moluștele ca să le dai iubitei tale.
Da. Tu le-ai luat.
Nu eu le-am luat.
Ți-am zis că ne-am despărțit!
Derbedeule!
Mă doare!
- Derbe… - Mă doare.
Am zis că mă doare.
Unde sunt?
Hopa!
Ce-ai zis?
- Ce-ai zis? - Mamă!
Nemernicule ce ești!
Vezi? Pari mai încrezător, arăți mai bine.
Serios?
E strâmbă.
Mănâncă repede!
Să mănânc? N-aveam de gând să mănânc nimic.
Tot ar trebui.
Știi că sațietatea activează nervii parasimpatici,
care te fac mai calm și mai stăpân pe tine.
Te-ai simți mai trist dacă ai fi încolțit și înfometat.
Hai, repede!
Nu e nevoie.
Termină, apoi vino jos în 30 de minute. Te însoțesc.
Unde?
Nu!
Dacă te urmărește tipul ăla și te bate iar?
Nu m-am lăsat bătut niciodată.
Sunt bine doar pentru că sunt sportiv.
Tu, în locul meu, nu trăiai acum.
Eu sunt altfel.
- În orice caz, vin cu tine. - Am zis că nu.
- Jucăm piatră, hârtie, foarfecă! - E treabă serioasă.
Dă-i drumul!
Bine. Ne vedem imediat.
Hei, Ha-neul!
Doamne! Pumnul, ca un bărbat adevărat.
Jur că nu eu le-am furat!
Am ajuns.
Unde ai fost în dimineața asta?
Undeva.
Ce-a mai furat?
Îmi lipsește fierul de călcat, la fel și aperitivele de aseară.
Iar el e singurul din casă care e în stare.
Tu le-ai luat?
Ce?
De parcă Ha-neul ar face așa ceva!
Sora ta a fost prima elevă pe țară.
Apoi a luat admiterea grea la Medicină.
A mai lucrat și la unul dintre primele trei spitale și a salvat vieți.
N-ar fura niciodată astfel de mărunțișuri.
De ce nu?
E posibil, dacă e orbită de dragoste.
Azi merge la tribunal dl Mansardă.
Ar fi putut să ia fierul ca să-i calce hainele
și aperitivele ca să-l hrănească. Cine știe?
E adevărat, Ha-neul?
Chiar ai…
Nu fi absurdă!
- Nu eu le-am luat. - Așa-i?
- Da. - Așa-i?
Nu eu.
Dă-te! Nu eu le-am luat.
Vezi?
Nu ea le-a luat.
Înseamnă că tu.
Nu eu le-am luat.
- Nu eu! - Ba da!
- Nu eu! - Nu minți, derbedeule!
Doamne! Ce se întâmplă?
- Doar nu ți-a spart nasul mama! - Nu din cauza loviturilor.
Am alunecat și am căzut.
În fine, chiar nu le-ai luat tu?
Ce ai? Am zis că nu.
Bine.
Mă duc sus să verific.
Cincizeci de mii de woni. Ajung?
Cincizeci de mii pentru un nas spart?
Dublu.
Recunosc și gata.
N-am vrut să mă cicălească.
- Nu mi-e rușine. - Bine.
Accept 50.000 de woni fiindcă ești sora mea.
Consideră-te norocoasă!
Ce s-a întâmplat cu camera aia? Ce-au zis?
Nu știu. Cred că cineva a pus-o acolo în timpul spargerii.
- Cine ar fi putut face asta? - Habar n-am.
Ai văzut vreodată pe cineva
- …suspect prin zonă? - Ce?
Cineva îl urmărea pe Jeong-woo. Așa că mă întrebam.
Las-o baltă!
Da!
Am văzut un bărbat care-l urmărea la mansardă.
Ce? Când?
Cred că în ziua în care s-a mutat.
Patronul restaurantului este cam aprig din fire.
E unchiul meu.
O zi bună!
MILMYEON TRADIȚIONAL DE BUSAN
Su-beom! O întâlnire pe nevăzute?
Sunt liber toată luna.
E drăguță?
Bine, anunță-mă.
Cine se crede să-i vorbească de rău pe Ha-neul și pe unchiul?
Ăla nu e el.
De ce nu mi-ai zis înainte?
Ai întrebat abia acum.
M-am gândit că s-a rătăcit
sau a venit în vizită, n-am dat importanță.
De ce l-ar urmări cineva?
Crezi că cei din Macao vor să-l facă dispărut?
Ce vorbești? Nu te mai băga!
- Valea! - Ce?
Poate că vor să scape de el în afara Justiției.
Gata cu aiurelile!
Jeong-woo, unde ești?
Te aștept.
MILMYEON TRADIȚIONAL DE BUSAN
Ha-neul.
N-ar trebui să mergem împreună.
Jeong-woo.
Nu cred că e bine să-ți zic asta înainte de ședință.
Ce? Ce este?
Fratele meu a văzut un om
care te-a urmărit până sus în ziua în care te-ai mutat.
- Poftim? - Cobor imediat.
Hai să vorbim față-n față!
KANG JIN-SEOK
Jeong-woo!
Unde s-a dus?
BOXA MARTORILOR
INCULPAT
AVOCAT
Tot nu răspunde.
Acum începe. De ce nu răspunde?
Ridicați-vă!
Al treilea termen privind moartea
moștenitoarei cazinoului din Macao a început azi, la ora 10:00.
Însă au trecut 30 de minute,
iar Yeo încă n-a sosit.
Principalul scop al ședinței este să se decidă
dacă un caz medical propus de apărare
la o ședință anterioară va fi acceptat ca probă.
Autorul lucrării despre caz va depune mărturie,
așa că ședința a atras atenția.
Vreo veste de la inculpat?
Unde s-a dus?
Îmi cer scuze, Onorată Instanță.
Inculpatul nu răspunde. Puteți amâna ședința cu o zi?
Îmi cer scuze.
Am adus proba.
Am dori să depunem o probă.
Niciun secret nu poate fi ținut ascuns pentru totdeauna.
KANG JIN-SEOK
Kang Jin-seok.
Dr. Kang!
Vreau să vorbesc cu tine. Coboară geamul!
Nu durează mult.
Ce? Hei, Jin-seok!
Jin-seok. Tu ai fost, nu-i așa?
Sunteți bine? Îmi pare rău.
Îmi pare rău!
Ce te-a apucat?
De ce…
De ce?
HEPARINĂ
Arestați-l!
Da, dle judecător.
Și…
adevărul pe care-l așteptam cu disperare
a ieșit la iveală.
Uitați-l!
Urmăriți News Time. Știre senzațională
despre moartea moștenitoarei unui cazinou din Macao.
După ce tatăl lui Chang Bing,
care a dominat afacerea cazinoului timp de 30 de ani, a decedat,
fiica lui a moștenit întreaga sa avere.
S-a dovedit că fratele mai mic al tatălui
a comis crima din furie.
Suspecții au introdus anticoagulante
în perfuzie, care au dus la sângerare excesivă.
Pentru a face asta, l-au mituit pe asistentul Park, de la clinica lui Yeo.
Era martor, nu suspect.
L-ai urmărit pe Yeo Jeong-woo fiindcă nu știai
dacă să-i spui adevărul sau nu?
Dar, vezi tu…
Nu puteai să prevezi asta.
De ce ai pus atâtea camere în sala de operații
și în toată clinica?
A zis că era un vechi obicei al său.
Unul format după acel incident.
Protamină, te rog.
- Protamină. - Da, dle.
Administrez protamina.
Ce? Ce se întâmplă cu EGK-ul?
Avem nevoie de defibrilator!
Pregătiți-l!
Ce? Cine a administrat potasiu?
Ai înnebunit?
N-am făcut-o eu, dle.
- Ba da! - Concentrați-vă!
Dă-te! Dă-mi calciu!
Încărcați la 200 de jouli.
- E pregătit. - Fir-ar!
La o parte!
A fost țapul ispășitor al unui accident medical.
A căutat o cale de a se apăra.
ECHIPA DE CERCETARE LA FAȚA LOCULUI
POLIȚIA
Vechiul său obicei l-a salvat pe Jeong-woo, într-un final.
În orice caz, i-a fost prea frică să spună adevărul.
Nu și-a adunat suficient curaj cât să se arate.
Dle Mansardă!
Din păcate, n-a reușit să dezvăluie adevărul așa cum plănuise.
Astfel, adevărul a rămas ascuns.
- El e! - Dle Yeo!
Dle Yeo, era credibilă dovada pe care voiați s-o depuneți…
Nu înțelegea de ce situația rămânea neschimbată în ciuda probei aduse.
A fost în dilemă până la final
dacă să facă dreptate sau să se lase învins de frică.
A durat ceva vreme ca Jeong-woo să-și revină.
A suferit prea multe pierderi în mod inutil.
Fără să vrea, a trebuit să cunoască eșecul și dezamăgirea.
N-a știut pe cine să dea vina și s-a simțit pierdut o vreme.
Dar urma o altă zi obișnuită.
Iar oamenilor nu părea să le pese de durerea sa.
Despre Yeo Jeong-woo… Cred că ar ieși o știre excelentă.
Să-l sunăm?
Ce idee bună! A apărut odată la Doctor's Choice,
așa că am numărul lui!
Poate și-a schimbat numărul. Sunați-l acum!
Bine.
O să fie un succes total.
- Dle Kim. - Da?
Mai știți măștile făcute cu Jeong-woo?
- Da. - Nu le-am aruncat, nu?
- Nu, avem destule. - Publicul empatizează cu el.
Dacă folosim bine ocazia, s-ar putea să le vindem pe toate!
Ce mi-ar plăcea! Dă-mi să mai citesc contractul!
- Bine. - Pe-aici.
Am transformat criza în oportunitate!
Bună dimineața tuturor!
CELEBRUL DOCTOR YEO, NEVINOVAT
Vezi? Ți-am zis că e nevinovat.
Să-l sunăm?
Acum? După bătaia aia?
Adică… ar fi bine să ne împăcăm.
Și încă suntem șomeri.
Jeong-woo, am auzit știrea.
Mă bucur că s-a rezolvat.
Vrei să bem ceva?
ȘEF VÂNZĂRI HWAYU PHARMA LEE HYO-SANG
PREȘEDINTE OH SCRIITOR HWANG
MAMA
Bună, mamă!
Sunt mândră de tine.
Am știut eu că ești nevinovat!
Vorbește bine cu presa și încheie povestea asta.
Secretele au lăsat în urmă
durere.
Rămâne o întrebare, totuși.
De ce oare Kang, anestezistul din sala de operații,
n-a dat declarație la poliție, deși avea dovada clară?
Probabil ezita din cauză că murise cineva.
Mai ales, probabil îi era frică de răzbunare după ce se afla
că a fost crimă cu premeditare.
Mamă, mi-ai văzut cămașa mov?
Aia?
E la spălătorie.
Bine.
Apropo…
ce mai face tipul de la mansardă?
N-a ieșit din casă trei zile după ce s-a terminat procesul.
Probabil e epuizat după tot ce-a fost.
Doamne! Îl detest că te-a respins.
Dar îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat.
N-am fost respinsă.
Nu minți! Am fost martoră la tot.
YEO JEONG-WOO
Jeong-woo, ești bine?
Normal că nu e.
Ai mâncat deja?
Nu cred că are poftă.
Ai fost atât de tăcut…
Nu.
Așa e!
Am plantat varză pe acoperiș și n-am udat-o de multă vreme.
Hopa!
Și uite așa, am motiv să mă duc sus.
Ce căutați aici?
Vezi tu…
Facem carne de porc la grătar.
N-am mai mâncat de mult.
Invită-ți prietenul dacă n-a mâncat încă.
Dar…
Nu-l deranjați și mergeți jos!
Fă-o în tigaie!
Nu!
Carnea făcută la grătar afară și cea gătită pe aragaz
n-au același gust.
Ce bine miroase!
Pun pariu că e delicioasă!
- Ce te-a apucat? - Tu ce cauți aici?
- Ce? - De ce ai o stropitoare?
M-am gândit
să ud varza.
Chiar așa?
Nu te-a interesat niciodată.
Nu fi absurd! Am urmărit-o cu mare atenție.
Și tu ești aici, Ha-neul! Wol-seon, hai să bem și ăsta!
- E bine fermentat. - Sună bine.
Cine vrea să bea ceva să vină aici!
- Eu! - Haide!
Recunoașteți că ați venit pentru dl Mansardă.
Nu că frigeți carnea, că beți vin de ginseng
sau că udați varza.
Terminați cu aiurelile!
Jeong-woo!
- Hai să mănânci carne! - Hei!
Bea și tu, că s-a terminat tot!
Măi să fie! E sincer și încrezător așa cum trebuie să fie Generația Z.
Haide!
- Dar… - Bea ceva!
Nu, e-n regulă.
Nu e-n regulă!
Avem atâta carne! Dacă n-o putem termina?
E păcat să arunci mâncarea.
Hai și mănâncă carnea care a rămas, da?
Am mult vin de ginseng. Îl deschizi tu?
Bine.
- Puteți ține de jos? - Sigur.
Grozav! Bravo!
- Te-ai descurcat. - Bun.
Ia și bea!
Doamne! E și puternic.
- Mulțumesc. - Doamne!
Eu…
Stai jos!
Vă rog să mă scuzați.
- Sigur. - Stai jos!
Bine.
În regulă.
Așteptați-mă și pe mine!
- Grăbește-te! - Noroc!
- Noroc!
Te ții tare la băutură.
Înclină sticla!
Așa.
- Poftim! - Mulțumesc.
Ai trecut prin multe.
Probabil te simți ușurat, dar și groaznic
în același timp.
Sigur ai sentimente amestecate.
Știu că e nedrept prin ce ai trecut, dar bine că s-a aflat adevărul.
Dă pe gât și uită tot!
Bine.
De ce nu răspunzi?
Păi… fără motiv.
E evident!
Cei care până acum te-au ignorat vor să vorbească cu tine.
- Așa-i? - Ce urât din partea lor!
Ar trebui să-l displacă tot timpul, așa cum facem noi.
Nu spune asta! Tu nu-l displaci.
Pentru ce să-l plac?
Am fost de față
când a respins-o cu inimă rece pe fata mea, chiar aici.
Ți-am zis că te înșeli.
În plus, de ce-ați pregătit toate astea dacă nu-l placeți?
Erau doar pentru noi.
El a fost invitat doar.
Poftim! Mănâncă!
Ai stat în camera ta zile întregi, sigur ai mâncat puțin.
Poftim? De unde știi?
Ca menajeră a lui,
trebuie să știu dacă trăiește sau nu.
Trebuie să plătească chirie, doar așa pot să gătesc.
Ce mai pretext!
Ce vorbești? Eu nu sunt deloc o persoană prietenoasă.
Uite! Te-am invitat pentru că a rămas mâncare.
Uite-l cum zâmbește!
Eun-jeong, ai terminat orele?
Mergem să mâncăm tteokbokki?
Poftim? Parcă nu-ți plăcea.
Trebuie să pleci?
Mănânc un burger cu o prietenă. Pa!
Stai liniștită! Hai să mâncăm!
Doresc să plătesc.
Fac eu cinste, ca mulțumire.
Folosiți cardul meu!
Nu trebuie să faci asta.
E plăcerea mea.
Atunci, pot să iau și niște pastramă?
Nu câștigi destui bani?
Adu și niște arahide cu miere la cutie.
E foarte fericit.
N-aveai de gând să-ți bei berea acasă?
Nu.
Aveam de gând s-o beau în parc.
Locuiesc doar cu fiica mea.
Nu-i place când beau acasă.
Așa e adolescența.
Zice că nu ne putem împăca bine pentru că nu-mi place tteokbokki.
Devin nostalgic și aduc acasă
chifle-peștișori și gogoșele cu ou.
Dar zice că-s gustări de modă veche.
De asemenea, e jenată de canalul meu NeoTube.
- Mă gândesc să-l închid. - De ce?
Ziceai că l-ai făcut din plictiseală.
O să mă abonez din nou.
E-n regulă.
Sincer să fiu, l-am creat văzând succesul lui Jeong-woo.
Am crezut că e ușor.
Ai zis că nu sunteți apropiați, dar te-ai supărat când l-am vorbit de rău.
Am fost apropiați.
Dar am avut o neînțelegere.
Oricum,
am ținut mult la el.
Mi s-a rupt inima să-l văd căzut.
Sună-l, dacă ești îngrijorat.
Cuvintele tale de alinare o să-l ajute.
Crezi că ar fi bine?
Desigur! Sună-l!
Adică…
cine o să te ajute să scapi de amărăciunea pe care o simți?
Bietul meu Mansardă!
Ai fost nevinovat tot timpul.
Și ai respins-o pe fata mea!
Mansardă!
- Îmi pare rău, dnă. - Trebuie să fii așa tulburat!
Deci îl placi sau nu? Hotărăște-te!
Nu-l plac.
De ce să-l plac, când mi-a respins fiica,
care a stat mereu acasă din cauza depresiei?
Dar, ca mamă a unei fete de vârsta lui,
mi-e milă de el.
„Bin Dae-yeong”?
Nemernicul ăsta te-a sunat vreodată când erai căzut rău de tot?
Nu, dar…
De ce…
Hei! Ascultă!
Nu te-ai deranjat să-l suni când i-a fost greu.
Cum îndrăznești să-l suni acum?
Te poți numi om măcar?
Uitați, dnă. Am sunat pentru că-mi fac griji…
Trebuia să suni înainte.
Dispari acum,
înainte s-arunc o găleată cu apă înghețată pe tine.
Ce e? Ce-a zis?
Ți-am zis că nu voiam să-l sun!
De ce te superi pe mine?
Te-ai îmbătat după o bere? Ce ciudat ești!
La naiba! Ce supărat sunt!
Ești foarte ciudat.
Nu mânca ceva cumpărat de o persoană pe care n-o placi.
Când am zis că nu te plac?
N-am zis.
Dă-mi înapoi libelula care mi s-a așezat pe cap!
- Dă-o înapoi! - E-n Yangpyeong.
Dă-mi-o înapoi!
Dră Lee!
Dă-mi-o înapoi!
Du-mă la Yangpyeong!
Dacă inutilii ăștia
te mai deranjează vreodată,
să-i înjuri așa cum am făcut eu. Ai înțeles?
Mamă, ajunge!
Bine?
E atât de nedrept!
Eu am fost primul care am văzut acel martor.
Puteam fi angajat ca polițist dacă-l prindeau atunci!
Sincer să fiu, mi-e rușine că nu lucrez.
Fur bani de la Ha-neul, de la mama
și de la unchiul.
Acum mi-e rușine.
Ai furat bani și de la mine?
Cât ai luat?
- Cincizeci de mii? - Mai mult.
- O sută șaptezeci de mii? - Jeong-woo.
- Ce zici? - Mai puțin.
Să plecăm de-aici?
De ce?
Ne-a mai rămas vin de ginseng.
Și ce? Sunt prea umilită să stau aici.
O sută de mii?
- Mai mult. - Hai!
- Nu-ți uita hainele! - Bine.
Două sute de mii?
Mai puțin.
Noapte bună!
E complicat.
Nu ghicești, nu?
Scuze. Ai mei s-au comportat ca niște nerozi, nu?
E-n regulă.
Chiar sunt recunoscător.
Nu-mi doream să fiu singur.
Serios?
Atunci, trebuia să mă suni.
Am așteptat mult ca tu…
Scuze c-am dispărut zile întregi.
Nu, e-n regulă.
Nu te-am sunat intenționat, ca să te liniștești singur.
Cei care puteau să mă sune n-au făcut-o pentru binele meu.
Iar cei care nu trebuiau, m-au sunat.
Ha-neul, vrei să bem ceva?
Doar doi noi?
Da, doar noi doi.
Desigur.
Să mergem!
Sincer să fiu,
credeam că iau lucrurile așa cum vin.
Și eu am avut parte de eșecuri în viață.
Și n-am avut o familie ca a ta.
Oricum,
și eu am trecut prin momente grele.
Dar știam că toată lumea are problemele sale,
așa că mi-am zis să fiu recunoscător
pentru ceea ce am.
Și…
eram mândru de mine că am îndurat tot.
Dar, privind înapoi,
n-am îndurat pentru că am fost puternic.
Ci pentru că nu ajunsesem niciodată atât de jos.
Nici nu știu ce vorbesc.
De ce mă fixezi așa?
Vezi tu…
Mi se rupe inima.
Ai pierdut atât de multe.
Dar am și câștigat ceva de preț.
Chiar te plac.
Ce brusc!
Mai știi ce-am zis?
Că ești ca un medicament pe care mi l-a prescris cineva.
Că probabil n-am ajuns la doctor, deși aveam PTSD,
datorită ție.
Ești ca un tratament împotriva anxietății.
Viața mea e amară și sărată.
Iar tu ești atât de dulce!
Parcă am mâncat bomboane pe un lac sărat.
„Bomboane pe un lac sărat”?
Viața mea era amară,
dar clipele petrecute împreună erau dulci.
Parcă mâncam pelin și ciocolată în același timp.
Înțeleg.
Hai la aparatul cu gheară!
Sunt sigur că n-ai mai încercat.
Nu.
S-o facem! Îți iau o jucărie de pluș.
Bun.
Stai să vezi!
- Ce faci? - Da.
M-am entuziasmat.
Bine.
Tu așteaptă acolo!
Ești bun! Ai reușit din prima.
Da, ți-am zis că te plac?
Poftim?
Înțeleg.
Probabil nu știai.
Dar chiar te plac.
Ba da, știam, dar…
Apropo, hai să-ți iau jucăria asta!
Bine.
Hai să facem asta.
Înghețată!
Hei!
Știi că e mai bună când ești beat?
Desigur.
Da.
Nu ți-am spus că te plac, așa-i?
Mi-ai spus. De mai multe ori.
Bine.
Te plac.
- Am înțeles. Ia-ți înghețata! - Bine.
Doamne, ce lună strălucitoare!
Ai dreptate.
E atât de rotundă și galbenă, că-mi vine să-mi pun o dorință.
Problema mea e oarecum rezolvată acum,
așa că ajut-o pe Ha-neul să fie fericită!
De ce a trebuit să țipi?
Doar așa ne poate auzi luna.
Da, probabil că nu știi.
- Dar… - Ba știu.
Mă placi, nu-i așa?
De unde știi?
E declarație de dragoste sau doar tachinare?
Ești
planta mea de fasole.
Eram medicament contra anxietății și bomboană pe un lac sărat.
Apoi am devenit pelin și ciocolată.
- Iar acum sunt fasole? - Da.
Pentru că…
abia aștept să te privesc cum crești.
Vezi tu, eram disperat după cineva care să creadă în mine.
Îmi doream o singură astfel de persoană în viața mea.
Apoi ai apărut tu.
Pot
să te țin de mână?
Da.
Categoric.
Doamne, ce strălucitoare e luna!
De acord.
E drăguță.
Oare ți-am spus?
Da, mi-ai spus.
Serios?
Te consider drăguță.
Asta nu cred că mi-ai mai spus.
Nu?
Atunci, ți-am spus asta?
Ce?
Te plac.
În acea noapte, Jeong-woo
și-a mărturisit dragostea de multe ori.
Cuvintele lui mă dureau,
pentru că îmi dădeam seama că fusese foarte singur.
Oare ți-am spus?
Te plac.
Și eu te plac.
DOCTOR SLUMP
Cu siguranță a zis că mă place.
Ne-am și ținut de mână.
Înseamnă că vă întâlniți.
Clar ieșiți împreună.
Ha-neul moare să iasă la întâlnire cu tine, îi întreabă pe toți.
Nebunule!
Care e definiția unei întâlniri romantice?
O să fie super romantic, așa că fii entuziast.
Apropo, știi ce înseamnă „dulce”. Nu-i așa?
Dintotdeauna mi-am dorit să dezbat un caz.
Subtitrarea: Iulia Rolle