DOCTOR SLUMP
Visst är den stor?
-Den har vuxit. -Jättestor.
-Vad mycket din har vuxit, Seo-yeon. -Din då?
Hur känns det att odla egna kidneybönor?
-Jag gillar det! -Det är så coolt!
Ji-an, hur stor är din?
Fröken,
varför har hans inte börjat gro än?
Är det fel på den?
Ett ögonblick.
YEO JEONG-WOO
Jeong-woo.
Din kidneyböna kommer också att börja gro snart.
Du måste bara ha tålamod.
Ja, fröken.
Min kidneyböna var den enda av dussintals som aldrig började gro.
Kort och gott, bönincidenten.
Det var första gången i mitt liv
som jag misslyckades med något.
YEO JEONG-WOO
Jag försökte ställa krukan på en solig plats.
Jag vattnade oftare än alla andra.
-Bok. -Book.
-Elev. -Student.
-Vacker. -Pretty.
Men min kidneyböna…
Pretty.
…ville inte gro.
-Rast, allihop. -Okej.
-Den växer nog. -Ja.
Jeong-woo.
Stackars dig.
Din kidneyböna vill inte gro.
Du måste vara ledsen.
Nej, inte alls. Det gör inget.
Jag tycker inte om att odla kidneybönor.
-Verkligen? -Ja.
Kidneybönor är de bönor jag tycker minst om.
Jag äter inte ris med kidneybönor.
Jag behöver inga kidneybönor i mitt liv.
Jag tänker inte gråta på grund av några dumma bönor.
På grund av de där dumma bönorna
storgrät jag den dagen.
Jag kände mig ensam och ledsen.
På väg hem fällde jag tårar lika stora som kidneybönor.
TERMINSBETYG
Jisses.
Herregud.
Vad ska jag säga?
Jösses.
Mamma, ska du någonstans?
Jag och din far ska till LA för en konferens.
Vi kommer att vara borta i en vecka.
Okej.
Vad är det där?
Terminsbetyget.
Men… mina betyg har blivit sämre.
Det är ofattbart lågt för mig.
Är det så svårt för dig att hålla nivån?
Varför leva om man ständigt misslyckas?
-Gå upp och studera. -Okej.
Trevlig resa.
Allt detta är Nam Ha-neuls fel.
DAGLIG LOGGBOK FÖR KIDNEYBÖNA
Då insåg jag.
Livet är som en kidneyböna.
Det fanns vissa saker jag inte kunde kontrollera.
Vi går nu.
Ditt fingeravtryck.
Olikt lycka som ibland känns vag
ger sig olycka alltid till känna.
Din jävel.
Jag nådde botten inom loppet av några sekunder.
Och misslyckanden och ensamhet gick alltid hand i hand.
MAMMA
Jag ville rädda ansiktet, så jag låtsades att allt var okej.
Hej, mamma.
Din far är ordförandekandidat till associationen.
Så se till att hans hårda jobb inte är bortkastat.
Jag drömde om en familj som brydde sig om mig.
Kyung-min, jag är oskyldig!
Jag behövde någon som trodde på mig.
Men…
Motgångarna kom på löpande band.
Mina dagar förblev mörka och hopplösa.
Kommer jag någonsin att må bra igen?
Kommer jag någonsin att kunna njuta av en normal kväll igen?
DOCTOR SLUMP
Det är en penna.
Va? Varför fungerar den inte?
-Vad gör du? -Herregud!
Du skrämde mig.
Vad gör du här uppe? Står ni varandra så nära nu?
Nej, du har fel.
Och varför är du här?
Jag kom för att hämta vår filt.
Jag kom för att ta lite frisk luft.
Dörren var öppen. Jag tänkte stänga den.
Varför gjorde du inte det, då?
Varför stirrade du på den där pennan?
Vadå?
"Jag ville träffas, men du var inte hemma."
-Tänkte du lämna ett meddelande? -Din lille…
-Är inte det en dold kamera? -Va?
Jo, den har en kameralins.
Varför tar folk foton i hemlighet?
Ärligt talat,
på min klinik filmade någon i smyg…
Jeong-woo, var är du?
BROTTSBEKÄMPNING DASAN-DONG, TREVÄGSKORSNING
Den misstänkte sprang mot gränden efteråt.
Men övervakningskameran i gränden var trasig,
så vi vet inte exakt vart han tog vägen.
Och…
Polisstationen i ditt område skickade precis den här inspelningen.
Hade inte du inbrott förra månaden?
Jo, det hade jag.
Den misstänkte fångades på bild av en passerande cyklist.
Ja…
Bilden är inte så tydlig, men…
Det är samma person, va?
De har liknande kroppsbyggnad och längd och rör sig på samma sätt.
Vi tror att det är samma person.
Den misstänkte tappade den här.
Den är av samma modell som den som hittades på din klinik.
Kriminalinspektör Kim.
-Ja? -Ta en titt på det här.
Du får ursäkta mig.
Jeong-woo.
Hej, Ha-neul. Vad gör du här?
Jag hörde att du var här. Perfekt tajming.
Jag hittade den här under ditt skrivbord och…
Vad handlade det här om?
Han måste ha lämnat kameran hemma hos mig den dagen.
Tror du att han filmade mig?
Jag vet inte.
Men vi håller på att undersöka saken.
Kriminalinspektör Kim.
Hej, hur gick det?
Ni förstår…
Kameran var lätt skadad.
Det verkar ha läckt in vatten, så datan går inte att återställa.
Så det är kört?
Vem i hela världen gjorde det här? Dolda kameror, stalkning?
Varför blöder du?
-Det är bara en skråma. -Det ser allvarligt ut.
Det ser ut som ett skalpsår. Du borde ha åkt till akuten.
-Det är okej. Jag stoppade blödningen. -Nej.
Vi åker till sjukhuset.
Du!
-Yeo Jeong-woo? -Ja?
Du hade ett 1,5 cm djupt jack, så vi förseglade det med agraffer.
-Har han hjärnskakning? -Nej, oroa dig inte.
-Behövs en röntgen? -Nej.
Så illa är det inte.
Jag förstår. Tack.
Vi sticker.
Varför gråter du?
Jag tycker synd om dig.
Vad ska du göra?
Har du druckit?
Vad är det med dig?
Sätt dig. Vad är det för fel?
Jag trodde bara att operationen gått snett.
Jag trodde att du bara haft otur, att det var ett sammanträffande.
Men någon är ute efter dig.
Hur höll du dig stark hela tiden?
Gråt inte.
-Om du gråter kommer jag… -Och mina känslor, då?
Jag blir också ledsen.
Du har gått igenom mycket.
Vad ska vi göra?
Känns det bättre nu?
Det kanske är depressionen, men jag blir så lätt tårögd numera.
Jag behöver mer medicin.
Har du någon aning om vem det kan vara?
Personen som satte upp kameror hemma hos dig och på kliniken.
Har du någon misstänkt?
Ja.
Narkosläkaren som var i operationssalen…
…stör mig.
Just det. Han skulle vittna, men backade ur två dagar innan.
Ja. Han hade lätt kunnat rigga kamerorna, eftersom han jobbade där.
Men varför?
Jag vet inte.
Oroa dig inte så mycket.
Det kommer att lösa sig.
Sanningen kommer alltid fram, sakta men säkert.
Var hörde du det talesättet?
I en film?
-Tror du jag hade tid att se på film? -Just det.
Vi kan väl gå på bio när allt har lugnat sig?
Jag vill äta popcorn med någon jag gillar.
Kom, vi går hem.
Jisses.
Tredje handläggningen om dödsfallet
av kasinoarvtagerskan från Macao inleds nu på morgonen.
Författaren av en avhandling kommer att vittna
-för att styrka att Yeo är oskyldig. -Hejdå, mamma.
Hej.
Tack för igår.
Det var inget.
Jag fick trollsländan tack vare dig.
Jag åkte till Yangpyeong direkt för att ge den till min son.
Åkte du hela vägen dit bara för det?
Ja.
Han bor hos min mamma på vardagarna.
Min mamma har bott där med sina systrar sedan min pappa gick bort.
Han är en energisk femåring
så tänk hur tråkigt det måste vara att bo med tre tanter.
Stackaren har ingen att leka med.
Hur som helst, tack.
Fånga alla insekter du ser och underrätta mig.
Ha en bra dag.
Vad var det där?
Fick jag precis hemläxa, eller? Varför bad hon mig göra det?
-Ni två. -Herregud.
Sen när blev ni så nära vänner?
Vi står inte varandra nära.
Vi pratade om trollsländor. Vi råkade ut för en incident.
"En incident"?
Ett engångsligg?
Vad pratar du om?
Det handlade om en trollslända, sa jag ju.
Varför misstolkar du det så?
Vad snuskig du är.
Inte alls. Du var så otydlig.
Ge mig mitt kaffe. Hällde du i sirap?
Nej.
Är detta mitt, då?
Ge mig det.
Mamma.
-Jag är hungrig. -Du får vänta lite.
Vad menar du? Jag är hungrig.
Jösses, vänta lite.
Jag är sugen på ris.
Släpp mig medan jag är snäll.
Inte förrän du kokar ris åt mig.
Kom igen!
Laga din egen mat!
Jag kan inte laga mat.
Men lär dig det då.
Jag fick lära mig laga mat själv.
-Vad letar du efter? -Mitt strykjärn.
Jag vet att jag la det här någonstans.
Har du tagit det?
Varför skulle jag ta det?
Du sålde min fritös en gång för att gå ut med din flickvän.
Vi har gjort slut.
Jag lovade att aldrig mer sälja våra saker efter den pryglingen.
Leta ordentligt.
Vart har det tagit vägen?
Fick det ben och sprang iväg?
-Av med den. -Va?
Av med skjortan. Jag ska stryka den.
Varför det?
Din skjorta var skrynklig sist när jag såg dig på nyheterna.
Du såg ganska sjabbig ut.
Jag ska stryka den, så av med skjortan.
Nej, det är lugnt. Vänta.
Får jag ta av den själv?
Visst. Skynda dig.
Okej.
Vad konstigt.
Herregud.
Vart har de tagit vägen?
Vad letar du efter? Ditt strykjärn?
Varför skulle det stå i kylen?
Nej, inte mitt strykjärn.
Jag vet att jag stoppade in
lite wokad ansjovis, kött med sojasås
och gurka fylld med kimchi här igår kväll.
Men allt är spårlöst försvunnet.
Skämtar du? Är du dement?
Vad ska jag göra?
Jag kommer att börja gråta.
Din lille skit!
Var det verkligen inte du?
En gång stal du mina revbensspjäll,
min senapskimchi och abalone och gav allt till din flickvän.
Det var du.
Det var inte jag.
Jag sa ju att vi gjorde slut!
Skitunge!
Det gör ont!
-Din lille… -Sluta.
-Din… -Det gör ont.
Var är maten?
Hoppsan!
Vad sa du?
-Vad sa du? -Mamma!
Din lilla skitunge.
Där ser du. Du ser mer självsäker och stilig ut.
Verkligen?
Den sitter snett.
Skynda dig och ät.
Äta? Jag tänkte inte äta något.
Det borde du.
Mättnad aktiverar de parasympatiska nerverna,
vilket gör dig lugnare och mer samlad.
Du känner dig ännu mer ledsen och utpekad på tom mage.
Så skynda dig.
Jag mår bra.
Ät upp och kom ner om 30 minuter. Jag följer med.
Vart?
Nej.
Tänk om den där typen följer efter dig och slår dig igen?
Jag blev aldrig slagen.
Jag mår bra tack vare min atletiska fysik.
Om det varit du, skulle du vara död nu.
Inte samma sak.
-Jag följer med. -Nej, sa jag.
-Vi kör sten, sax, påse. -Det är ingen lek.
Sten, sax, påse!
Okej. Vi ses om en stund.
Ha-neul!
Jösses. Det blev sten…
Jag lovar, jag tog dem inte.
Jag är hemma.
Hej, vart gick du imorse?
Till ett ställe.
Vad har han tagit?
Mitt strykjärn är borta, och det är mina rätter från igår också.
Och han är den enda här som skulle göra så.
Var det du?
Va?
Som om Ha-neul skulle göra något sådant.
Din syster var landets toppstudent.
Sedan klarade hon det medicinska examensprovet.
Dessutom har hon jobbat och räddat liv på ett av de största sjukhusen.
Hon skulle aldrig stjäla sådana småsaker.
Varför inte?
Hon kanske är förblindad av kärlek.
Takvåningskillen ska upp i rätten idag.
Hon kanske ville stryka hans kläder
och tänk om hon gav honom maten?
Stämmer det, Ha-neul?
Tog du verkligen…
Var inte löjlig.
-Det var inte jag. -Jaså?
-Nej. -Det säger du?
Det var inte jag.
Flytta på dig. Det var inte jag.
Där ser du.
Det var inte hon.
Det måste ha varit du.
Det var inte jag.
Jag tog inget.
Det var inte jag.
-Det var inte jag! -Jo.
-Det var inte jag! -Ljug inte för mig.
Herregud. Vad är det?
-Säg inte att mamma gav dig näsblod. -Nej då.
Jag snubblade när jag försökte fly.
Hur som helst, var det du?
Nej. Vad är det med dig?
Visst.
Jag ska gå upp och kolla.
Femtiotusen won. Räcker det?
Femtiotusen för näsblod?
Dubbla det.
Jag säger sanningen till mamma.
Jag ville bara slippa gnället.
-Det gör mig inget. -Okej.
Avgjort, bara för att du är min syster.
Skatta dig lycklig.
Vad hände med kameran? Vad sa de?
Vet inte. Jag tror att någon riggade den under inbrottet.
-Vem skulle göra något sådant? -Ingen aning.
Har du sett någon?
-Någon misstänkt i området? -Va?
Någon skuggade Jeong-woo, har du sett något?
Strunt samma.
Jo.
Jag såg en man följa efter honom upp på taket.
Va? När då?
Samma dag som han flyttade in.
Restaurangens ägare har hett temperament.
Han är min morbror.
Ha en bra dag.
BUSANS ORIGINALMILMYEON
Hej, Su-beom. En blinddejt?
Jag kan hela månaden.
Är hon snygg?
Okej, vi hörs.
Vem tror han att han är som pratar illa om Ha-neul och morbror?
Det är någon annan.
Varför sa du inget?
Du frågade först nu.
Jag trodde att han gått vilse,
eller var på besök, så jag tänkte inte på det.
Varför skugga honom?
Har de från Macao lejt skurkar för att bli kvitt honom?
Vad snackar du om? Sänk rösten.
-Gå bara. -Vad?
De kanske vill göra sig av med honom på sitt eget sätt.
Var inte löjlig.
Jeong-woo, var är du?
Jag väntar på dig.
Ha-neul.
Vi borde nog inte gå tillsammans.
Jeong-woo.
Jag borde nog inte säga det här före handläggningen.
Vadå? Vad är det?
Dagen du flyttade in…
Min bror såg en man följa efter dig upp på taket.
-Va? -Jag kommer strax.
Vi pratar om det när vi ses.
KANG JIN-SEOK
Jeong-woo.
Var är han?
VITTNESBÅS
DEN ÅTALADE
ADVOKAT
Han svarar inte.
Det börjar strax. Var är han?
Vänligen ställ er upp.
Den tredje handläggningen om dödsfallet
av en kasinoarvtagerska från Macao inleddes kl. 10.00 idag.
Det har dock gått 30 minuter
och Yeo har ännu inte infunnit sig i rätten.
Idag kommer det huvudsakligen att handla om
huruvida den medicinska avhandlingen
ska godtas som bevis eller inte.
Eftersom författaren ska vittna
har handläggning fått stor uppmärksamhet.
Något nytt från den åtalade?
Var är han?
Ordförande, jag ber om ursäkt.
Den åtalade svarar inte. Kan handläggningen skjutas upp en dag?
Ursäkta mig.
Jag kommer med nya bevis.
Jag önskar lägga fram bevis.
Ingen hemlighet varar för evigt.
KANG JIN-SEO
Kang Jin-seok.
Dr Kang.
Jag måste få prata med dig. Öppna.
Det går snabbt.
Hallå, Jin-seok!
Jin-seok! Det var du, eller hur?
Är du okej? Förlåt.
Jag är ledsen!
Vem är du?
Varför skulle du…
Varför?
KAMERA TRE
HEPARIN
Grip honom.
Ja, ordförande.
Och…
…sanningen vi så desperat väntat på
kom fram till slut.
Där är han!
Det här är News Time med dagens första nyhet.
Vi inleder med dödsfallet av kasinoarvtagerskan från Macao.
När James Chang, Chang Bings far,
gick bort, efter att ha dominerat kasinovärlden i Macao i 30 år
ärvde hans dotter hela förmögenheten.
Det avslöjades att James Changs yngre bror
begick mordet i vredesmod.
Den misstänkte administrerade i hemlighet
antikoagulantia, vilket orsakade blödningarna.
För att göra detta mutade de dr Park som jobbade på kliniken.
Han var ett vittne, inte misstänkt.
Så du följde efter Yeo Jeong-woo, för du visste inte
om du skulle berätta sanningen eller inte?
Men du förstår…
Du kunde inte ha förutsett det här.
Så varför satte du upp kameror i operationssalen
och överallt på kliniken?
Det var en gammal vana.
Något han börjat med efter en incident.
Protamin, tack.
-Protamin. -Uppfattat.
Jag administrerar protaminet.
Vad? Vad är det för fel på EKG:t?
Vi behöver defibrillatorn.
Förbered den.
Va? Vem gav patienten kalium?
Är du galen?
Det var inte jag.
Jo, det var det. Koncentrera dig.
Ur vägen. Ge mig kalcium.
Ladda med 20 joule.
-Den är redo. -Jösses.
Undan!
Han blev syndabocken för en felbehandling.
KAMERA 2
Han försökte hitta ett sätt att försvara sig.
BROTTSPLATSUNDERSÖKNING
POLIS
Det var hans gamla vana som räddade Jeong-woo i slutändan.
Men han var för rädd för att berätta sanningen.
Han vågade inte avslöja den på egen hand.
Takvåningskillen!
Tyvärr misslyckades han med att berätta sanningen som planerat.
Så sanningen förblev dold.
Yeo Jeong-woo.
Var bevismaterialet som du ville lägga fram…
Han förstod inte varför inget förändrades, trots de nya bevisen.
In i det sista
befann han sig i ett dilemma mellan rättvisa och rädsla.
Det tog tid för Jeong-woo att återhämta sig.
Han hade lidit för alltför många förluster i onödan.
Han tvingades genomlida misslyckanden och besvikelser.
Han visste inte vem han skulle klandra och kände sig vilsen ett bra tag.
Men allt var än en gång som vanligt.
Och folk verkade inte bry sig om hans smärta.
Yeo Jeong-woo. Det vore en bra story.
Ska vi ringa honom?
Det låter jättebra! Han var med på Doctor's Choice en gång,
så jag har hans nummer!
Han kan ha bytt nummer. Ring honom nu direkt.
Okej.
Det här kommer att bli stort.
-Kim. -Ja?
Minns du Jeong-woos ansiktsmasker?
-Ja. -Vi har fortfarande kvar dem, va?
-Ja, massor. -Allmänheten känner sympati för honom.
Om vi tar tillfället i akt kan vi kanske sälja dem alla!
Det vore fantastiskt! Låt mig kolla kontraktet.
-Okej. -Hitåt.
Vi gör krisen till en ny möjlighet!
Godmorgon, allihop!
YEO JEONG-WOO ÄR OSKYLDIG
Jag sa ju att han var oskyldig.
Borde vi ringa honom?
Nu? Efter bråket vi hade?
Det vore skönt att reda ut allt och bli sams.
Och vi är utan jobb.
Jeong-woo, jag hörde nyheterna.
Allt ordnade sig.
Vill du ta en drink en kväll?
CHEF FÖR SÄLJTEAMET LEE HYO-SANG
PRESIDENT OH FÖRFATTARE HWANG
MAMMA
Hej, mamma.
Jag är stolt över dig.
Jag visste att du var oskyldig.
Prata med medierna och få ett slut på allt.
Hemligheterna lämnade efter sig
mycket smärta.
En fråga kvarstår.
Varför polisanmälde inte Kang, narkosläkaren
som befann sig i operationssalen, trots att han hade tydliga bevis?
Han var nog tveksam, eftersom det handlade om ett dödsfall.
Han måste ha varit rädd för hämndaktioner när han fått reda på
att det rörde sig om ett avsiktligt mord.
Mamma, har du sett min lila skjorta?
Jaså, den?
Den är på kemtvätten.
Okej.
Förresten…
Hur är det med takvåningskillen?
Jag tror att han var hemma tre dagar i sträck efter rättegången.
Han måste vara helt slut efter allt.
Jösses. Jag hatar honom för att han nobbade dig.
Men jag beklagar det som hände.
Jag blev inte nobbad.
Ljug inte. Jag hörde allt.
YEO JEONG-WOO
Jeong-woo, mår du bra?
Klart han inte mår bra.
Har du ätit än?
Han har säkert ingen matlust.
Jag har inte hört av dig på sistone…
Nej.
Just det.
Vi planterade kål på taket, men har inte vattnat dem på ett tag.
Men oj!
Jag har väl inget annat val än att gå upp dit.
Vad gör ni här?
Du förstår…
Vi äter grillat kött.
Det var så länge sen sist.
Bjud in din vän om han inte har ätit än.
Men…
Stör honom inte och gå ner.
Stek det i stekpannan.
Nej.
Kött som grillas utomhus och kött grillat på spisen
smakar inte likadant.
Oj, vad gott det luktar.
Det är säkert jättegott.
-Vad är det med er? -Varför är du här?
-Va? -Varför håller du i vattenkannan?
Jag tänkte bara
vattna kålen.
Jaså?
Sen när bryr du dig om dem?
Var inte löjlig. Jag har alltid hållit ett öga på dem.
Är du också här, Ha-neul? Här kommer något att dricka.
-Det är väl fermenterat. -Gärna.
Kom hit, alla som är sugna på ett glas!
-Jag. -Kom igen.
Erkänn bara. Ni är här för takvåningskillen.
Låtsas inte grilla kött och dricka ginsengvin
eller vattna kålen.
Lägg av.
Jeong-woo!
-Kom och ät med oss! -Hallå!
Vi skålar för att allt är över.
Han är ärlig och smart, precis som generation Z är.
Kom igen.
-Men… -Drick med oss.
Nej, det är bra.
Nej, inte alls.
Vi har mycket kött. Tänk om det blir över?
Det är en synd att ha rester.
Ät upp resten av köttet.
Jag har ginsengvin. Kan du öppna det?
Okej.
-Kan du hålla botten? -Visst.
Jösses! Bra jobbat!
-Bravo. -Okej.
Här, smaka.
Oj, han är stark också.
-Tack. -Jösses.
Jag…
Sätt dig.
Jag ber om ursäkt.
-Visst. -Sätt dig.
Okej.
Vänta på mig!
-Skynda dig, då. -Skål!
-Skål!
Jösses, du vet hur man dricker.
Luta flaskan.
Okej.
-Här. -Tack.
Du var med om mycket.
Du måste känna dig lättad, men ändå förolämpad
och vice versa.
Du har säkert blandade känslor.
Jag vet att det var orättvist, men vilken lättnad att sanningen kom fram.
Drick upp och lägg allt bakom dig.
Okej.
Varför svarar du inte?
Ja… Ingen särskild anledning.
Kom igen. Det är uppenbart.
Alla de som tidigare ignorerade dig försöker ta kontakt nu.
-Eller hur? -Vad avskyvärt.
De borde ogilla honom hela tiden, precis som vi gör.
Säg inte så. Du ogillar honom inte.
Varför gilla honom?
Jag såg hur han
kallsinnigt nobbade min dotter här uppe.
Du har fel, sa jag ju.
Och varför förbereda allt det här om du inte gillar honom?
Det var till oss.
Vi lät honom göra oss sällskap.
Här. Ät upp.
Du var på rummet i flera dagar, så du måste vara hungrig.
Va? Hur visste du det?
Som hans hyresvärd
måste jag veta om han lever eller är död.
Han måste betala hyra. Den här maten kostar pengar.
Vilken ursäkt.
Vad pratar du om? Jag är inte alls snäll.
Vi bjöd in dig bara för att vi har rester.
Kolla på hans leende.
Eun-jeong, är dina lektioner slut?
Ska vi äta tteokbokki?
Va? Jag trodde inte du gillade det.
Måste du sticka?
Jag äter ute med en vän.
Oroa dig inte. Ät.
Det här var allt.
Jag betalar som tack.
Ta mitt kort.
Jösses. Du behöver inte göra det här.
Jag bjuder.
Då köper jag gärna lite torkat kött också.
Tjänar du inte tillräckligt?
Ta en burk jordnötter med honung också.
Han har tur.
Skulle inte du ta en öl hemma hos dig?
Nej.
Nej, jag tänkte dricka den i parken.
Jag bor ensam med min dotter.
Hon hatar när jag dricker hemma.
Så är det i puberteten.
Hon säger att vi är för olika, för jag gillar inte tteokbokki.
Jag blir nostalgisk
och tar hem fiskformade bullar.
Men hon säger att de är helt ute.
Dessutom tycker hon att min NeoTube-kanal är pinsam.
-Jag funderar på att stänga kontot. -Varför?
Jag trodde bara att du var uttråkad.
Jag kan följa och gilla videon igen.
Det behöver du inte.
Ärligt talat började jag efter att ha sett Jeong-woo lyckas.
Jag trodde det skulle vara lätt.
Du sa att ni inte var vänner, men jag fick inte prata illa om honom.
Vi var vänner förr.
Men vi blev osams.
Hur som helst,
jag brydde mig mycket om honom.
Så det var svårt att se honom på botten.
Ring honom om du är orolig.
Dina tröstande ord kan säkert hjälpa honom.
Tror du att jag kan det?
Självklart. Ring.
Jag menar…
Vem ska hjälpa dig att övervinna bitterheten du känner inombords?
Min stackars takvåningskille.
Du var oskyldig hela tiden.
Och du nobbade min dotter!
Du, takvåningskillen!
-Jag är ledsen. -Du måste vara så förtvivlad.
Så gillar du honom eller inte? Bestäm dig.
Jag ogillar honom.
Hon har varit hemma och varit så deprimerad,
och han nobbar henne. Hur kan jag gilla honom?
Men som mamma till en dotter i hans ålder,
tycker jag synd om honom.
"Bin Dae-yeong"?
Ringde den jäveln dig någonsin när du hade det som svårast?
Nej, men…
Varför…
Hallå. Hör på.
Du ringde honom inte när han hade det svårt.
Så varför ringer du honom nu?
Hur kan du ens kalla dig människa?
Hör på. Jag ringde för att jag var orolig…
Du borde ha ringt tidigare.
Försvinn nu,
innan jag kastar en hink iskallt vatten på dig.
Vad är det? Vad sa han?
Jag sa ju att jag inte ville ringa honom!
Varför tar du ut det på mig?
Är du full efter en öl? Vad udda du är.
Förbannat. Jag är ledsen!
Du är så konstig.
Ät inte maten om du ogillar mig. Ge hit den.
Jag ogillar inte dig.
Det har jag aldrig sagt.
Ge tillbaka trollsländan jag hade på huvudet.
-Ge mig den. -Den är i Yangpyeong.
Ge tillbaka den.
Lee.
Ge tillbaka den.
Ta mig till Yangpyeong.
Från och med nu,
om de där töntarna fortsätter att störa dig,
svär bara åt dem som jag gjorde. Fattar du?
Mamma, det räcker.
Okej?
Det är orättvist!
Jag var den första som upptäckte vittnet.
Jag kunde ha blivit anställd som polis om de gripit honom då!
Ärligt talat skäms jag över att vara arbetslös.
Jag stjäl pengar från Ha-neul, mamma,
och morbror.
Jag skäms över det.
Stal du pengar från mig också?
Hur mycket tog du?
-Femtiotusen? -Mer.
-Hundrasjuttiotusen? -Jeong-woo.
-Vad säger du? -Mindre.
Ska vi sticka härifrån?
Varför då?
Vi har fortfarande lite ginsengvin kvar.
Vem bryr sig? Ni är för pinsamma.
Hundratusen?
-Mer! -Vi går.
-Glöm inte dina kläder. -Okej.
Tvåhundratusen?
Mindre.
Hejdå.
Det här är klurigt.
Det är svårt, va?
Ursäkta. Min familj är lite tokig.
Det gör inget.
Jag var faktiskt tacksam.
Jag ville inte vara ensam.
Allvarligt?
Du borde ha ringt mig.
Jag satt och väntade…
Ledsen om jag inte hörde av mig.
Nej, det gör inget.
Jag undvek att ringa, så att du kunde reda ut saker.
De som borde ha ringt gjorde inte det.
Och de som inte borde ha ringt gjorde det.
Ha-neul, vill du ta en drink?
Bara vi två?
Ja, bara vi två.
Visst.
Kom.
Ärligt talat,
jag trodde att jag tog saker och ting med ro.
Jag har upplevt misslyckanden i livet.
Men aldrig haft en familj som din.
Hur som helst,
jag hade också en del tuffa perioder.
Men jag visste att alla hade det svårt ibland,
så jag lovade mig själv att vara tacksam
för det jag hade.
Och…
Jag var stolt över allt jag tagit mig igenom.
När jag ser tillbaka på det,
så klarade jag det inte för att jag var stark,
utan för att jag aldrig upplevt något så svårt förut.
Jag vet inte ens vad jag säger.
Varför stirrar du på mig?
Bara för att…
Det krossar mitt hjärta.
Du har förlorat så mycket.
Men jag fick något fint också.
Jag gillar verkligen dig.
Det var oväntat.
Minns du vad jag sa?
Om att du är som ett receptbelagt läkemedel?
Jag behövde kanske inte gå till läkare, trots min PTSD,
tack vare dig.
Du är som en ångestdämpande medicin.
Mitt liv är bittert och salt.
Och du är så söt.
Som att äta godis i saltvatten.
"Godis i saltvatten"?
Mitt liv var bittert,
men stunderna vi delade var så söta.
Som att äta ormbunksblad och choklad på samma gång.
Jag förstår.
Vi spelar på kloautomaten.
Jag slår vad om att du aldrig provat förut.
Det stämmer.
Nu kör vi. Jag vinner åt dig.
Okej.
Vänta bara.
-Vad håller du på med? -Förlåt.
Jag blev bara så uppspelt.
Okej.
Vänta på mig precis här.
Imponerande. Första försöket.
Just det, sa jag att jag gillar dig?
Va?
Jag förstår.
Du visste nog inte om det.
Men jag gillar dig.
Jag vet, men…
Så därför vill jag vinna gosedjuret.
Okej.
Vi gör väl det, då.
Glass!
Lugna dig!
Glass är godast när man är full.
Självklart.
Just det.
Visste du att jag gillar dig?
Ja, du sa det. Flera gånger.
Okej.
Jag gillar dig.
-Jag fattar. Välj en glass nu. -Okej.
Oj, månen lyser så klart.
Ja.
Den är så rund och gul att jag vill önska mig något.
Mitt problem är mer eller mindre löst nu,
så snälla hjälp Ha-neul att bli lycklig igen!
Varför skrek du?
Det är enda sättet månen kan höra oss.
Jag vet inte om jag sagt det,
-men… -Jag vet.
Du gillar mig, eller hur?
Hur visste du det?
Är det en bekännelse eller driver du med mig?
Du är
kidneybönan jag planterade.
Jag var ett ångestdämpande läkemedel och en godis i saltvatten.
Sen blev jag en ormbunke med choklad.
-Och nu är jag en kidneyböna? -Ja.
För…
Jag ser fram emot att se dig växa.
Jag har alltid drömt om att ha någon som tror på mig.
Jag ville bara ha en sådan person i mitt liv.
Sen dök du upp.
Kan jag
få hålla din hand?
Ja.
Gärna.
Månen lyser så klart.
Jag håller med.
Det är så vackert.
Har jag berättat en sak?
Ja, det har du.
Allvarligt?
Du är vacker.
Jag tror inte att du sagt det förut.
Har jag inte?
Men det här då?
Vadå?
Jag gillar dig.
Den kvällen erkände
Jeong-woo sin kärlek flera gånger.
Och hans ord
smärtade, för jag kunde känna att han hade varit väldigt ensam.
Sa jag det?
Jag gillar dig.
Jag gillar dig med.
DOCTOR SLUMP
Han sa definitivt att han gillade mig.
Vi höll händer.
Ni dejtar om ni höll händer.
Ni dejtar.
Ha-neul vill så gärna gå ut med dig, så hon frågar runt som en galning.
Galning!
Vad är din definition av en kärleksfull dejt?
Det kommer att bli superromantiskt. Se fram emot det.
Förresten, du vet väl vad "sweet" betyder?
Jag har alltid velat vara med på en disputation.
Undertexter: Ellinor Ledger