ЛІКАР У КРИЗІ
Ха-ніль, поглянь сюди. Осюди.
Агов!
-Куди ти? -Повернися!
Боже, іди сюди.
Ба-до, зроби круту позу.
Отак.
Гаразд. Стань отам.
Зробімо спільне фото. Дивіться в камеру.
Це гарно.
-Сир. -Сир.
-Добре. -Зробімо ще одне спільне фото.
-Ба-до, розплющ очі! -Ба-до, дивися в камеру.
Казали, що небо Пусана
було чистим і синім у день, коли народилася Ха-ніль.
Тому її звати Ха-ніль.
А моє ім'я Ба-да, щоб пасувало до її.
МІЙ ВЕСЕЛИЙ, ЯК ОКЕАН, СИН
І ми виправдали свої імена.
Її оцінки злітали до неба.
А мої лишалися на рівні моря.
Вона сумувала, навіть коли складала іспит.
Казала, що в одному із запитань їй довелося вгадувати.
-Я радів, якщо 25% було правильно. -Так! У нас буде піца!
Бо мама купувала нам піцу щоразу, як Ха-ніль складала іспит.
Отак ми й жили різними життями.
Ба-до, замовмо чжаджанмьон.
-Я теж хочу. -Я хочу джамппонґ.
Ба-до.
Це моя сестра.
Я ситий.
Гей.
Я казала тобі не приводити друзів.
Гей.
До скорого. Я повернуся, Ха-ніль.
Я любив зависати з друзями,
але вчитися вона любила більше.
Мама готує найсмачніші реберця.
Я любив смачну їжу,
але вчитися вона любила більше.
Я був вкрай романтичним,
але її не цікавили побачення.
Ти ціла?
Нам Ха-ніль!
ОСІНЬ 2009 РОКУ
Привіт.
Ти мене знаєш? Я найкращий боєць із нашої школи.
Добре. Скажімо, знаєш.
Ти мені подобаєшся.
Як це пояснити?
Ти привернула мою увагу, бо ми такі різні.
Ти така цінна, що я не хочу, щоб ти належала комусь іншому.
Ти як остання сигарета.
Я не розумію. Чому я сигарета?
А — це А, Б — це Б. Мене бентежить, коли чую, що А — це Б.
Слухай.
Я не закінчив. Що я казав? Ти мені подобаєшся.
Пане.
-Він не дає мені вчитися. -Що?
От вилупки.
Паскудники.
Нащо ви її турбуєте?
Ідіть геть.
Побачення були чимось, що ставало на заваді її навчанню.
ЛІТО 2011 РОКУ
Вона почувалася закоханою,
коли приносили нові книги.
Її серце билося швидше тільки тоді,
коли вона кидалася вгору сходами.
ВЕСНА, 2023 РІК
І ця людина
почала нагадувати мене.
Усміхалася від вуха до вуха під час переписки.
РОЗВАГИ В ИЙДЖОНБУ PRIVÉ
ШАХТА
Що таке? Поверни.
-Чекай. -Що? Поверни!
Відчепися.
Навіщо тобі популярні місця для побачень?
Сюди! Мамо!
Зараз у неї є хтось, із ким вона хоче десь бувати.
Вона здається занепокоєною.
Певно, це через цього особливого.
-Ха-ніль. -Божечки!
-Скажи, якщо знадобиться порада. -Що?
Я просто кажу,
що я поруч.
Про що це ти?
Як ти смієш, вилупку?
Де ти його поклав?
Що?
Серйозно?
Чому ти вкрав мій гаманець?
Просто хотів, щоб ми розділили 50 000 вон.
Та що таке з цими 50 000 вон? Чому завжди ця сума?
Бо я хочу піти на побачення.
Є дівчина, якою я цікавлюся.
Знову? Чому ти цікавишся стількома?
Чекай.
-Стій. Ти вкрав щось іще? -Про що ти?
-Украв? -Ні.
Не крав.
Ні, кажу ж тобі.
Як я можу тобі вірити?
Дай порахувати, скільки в мене грошей.
Ханіль має любовні турботи.
ЛІКАР У КРИЗІ
Я впевнений.
ТИ МЕНІ ПОДОБАЄШСЯ
Маю начепити замок на свій гаманець.
Що робиш?
Що це?
Ти мені справді подобаєшся.
Ти мені подобаєшся.
Але ти мені справді подобаєшся.
Він точно казав, що я йому подобаюся.
Ми за руки трималися.
Тоді ми точно зустрічаємося.
Але… ми можемо досі бути друзями, бо він не казав, що ми зустрічаємося.
Нащо стільки капусти?
Хочу приготувати свіжий кімчі та мариновані огірки.
Ясно.
До речі, мамо…
Як ви з татом почали зустрічатися?
А чому раптом питаєш?
Ну…
Я пишу дисертацію про емоції. Коли хтось зізнається в коханні,
рівень дофаміну, нейромедіатора, зростає в мозку.
Та байдуже, як ви почали зустрічатися?
Тоді тато жив по сусідству.
Одного дня він запропонував мені купити омурайсу.
Це була дорога страва, тому я погодилася.
Потім він запропонував мені купити свинячу відбивну.
А через якийсь час…
У нас з'явилася ти.
Він колись офіційно
пропонував тобі зустрічатися?
Мені цікаво просто так.
Це офіційно, якщо ви знаєте, що подобаєтеся одне одному?
Чи треба офіційно запропонувати зустрічатися?
Мені просто цікаво.
Не треба казати цього прямо.
Якщо до вподоби одне одному, є побачення, тримаєтеся за руки, значить, ви разом.
Справді?
-Триматися за руки — це зустрічатися? -Звісно!
Тоді так було.
Ясно. Тоді.
Скажи, чи правильно я тебе зрозумів.
Твоя подруга пила з хлопцем, і він напився.
Він сказав, що вона йому подобається п'ять чи шість разів.
-І ще руки. -Так.
-Тоді вони точно зустрічаються. -Справді?
-Так воно працює в ці дні? -«Ці дні»?
Дядьку Те-соне, коли ти востаннє з кимось зустрічався?
Я порвав із Тан-пі під час відпустки в армії.
-Отже, десь 20 років тому? -Що?
Тобто це було ще в 90-х. Наприкінці століття.
Немає різниці між тим, як люди зустрічалися тоді й зараз.
Звісно, що є. Це було 20 років тому.
У вас тоді були друзі по листуванню і побачення по телефону.
Біля мене є хтось, хто мав стосунки нещодавно?
-Ти про мене? -Божечки!
Агов, коли ти сюди прийшов?
Дядько Те-сон запропонував 50 000 вон на день за миття посуду, тому я допомагаю.
Боже, знову ці 50 000 вон?
Ти б із таким самим успіхом міг змінити ім'я.
То…
Ти казала про пана Піддашенка, так?
Я знав, що тут щось не так. То ви трималися за руки?
Ні, не трималися.
-Я говорила про подругу. -Хіба?
Бо здавалося, що мова про тебе й Піддашенка, але я промовчу про це.
Проте вони поки не можуть сказати, що зустрічаються.
-Чому ні? -Вони на фазі флірту.
Вони не можуть прямо сказати, що вже разом.
Можуть триматися за руки
чи робити щось більше.
Але це не рахується, якщо все не офіційно.
Божечки, стосунки в ці дні складні.
Вони трималися за руки, але досі не разом?
Звісно, що ні.
Що з того, якщо додаси тисячу товарів у свій кошик?
Вони ж не твої, доки не заплатиш?
Боже, це мудрі слова.
Правда?
Що не так? Чому ти така серйозна, якщо мова не про тебе?
Ну…
Мені просто гірко за твоє майбутнє. І що?
Бувай, дядьку Те-соне.
І мова точно не про мене.
Па-па.
Чоне-ву, ти вдома?
Чоне-ву.
Можемо хвилинку поговорити?
-Так, можемо. -Божечки!
-Чому ти підглядав у мій телефон? -Я не збирався.
Так вийшло, бо в мене нормальний зір.
-Що таке? -Що?
Ти хотіла побалакати.
Бачиш…
Можеш дати мені склянку води?
Звісно. Заходь.
-Ось ваша вода, пані. -Дякую.
Чому ти так вагаєшся перед розмовою?
Бачиш…
Отож…
Чоне-ву, ти там?
-Так. -Що? Чому він тут?
-Слухай, нам треба поговорити! -Чекай.
Ванна. Я побуду там.
Навіщо? Чому ти ховаєшся? Можемо просто сказати, що розмовляли.
-Ні. -Чоне-ву!
Він уже щось підозрює, а якщо побачить нас…
Однаково ні.
Я буду у ванні, тож примусь його швидко піти.
-Що? -Чоне-ву!
-Заходь. -Чоне-ву!
Ба-до, чому ти тут?
А ти як думаєш? Бо маю поговорити з тобою.
Агов, у чому річ? Чому ти прийшов сюди?
Чоне-ву, поговорімо по-чоловічому.
Що? Поговорімо про що?
Звісно.
Будь ласка, зустрічайся із Ха-ніль.
-Що ти… -Замовкни!
Знаю, це безсоромно, і я почуваюся жахливо, кажучи це.
-Що? -Але скажу чесно.
Мене трохи непокоїться, як ти граєшся із нею.
Я ніколи з нею не грався.
Грався. Ти повіз її у Сокчо й поїхав по неї у Хвапон.
Ти ввів її в оману, а потім сказав, що ви просто друзі.
Гей, це…
Я дозволив тобі сумніватися
і думав, що ти відштовхнув її через твою ситуацію.
Але зараз усе вирішилося.
То чому ти її дражниш?
Я ніколи її не дражнив.
Я знаю, що ви трималися за руки!
Неймовірно.
Вона попросила в мене поради, кажучи, що для подруги.
Але в неї немає друзів.
Точно йдеться про неї.
Ти ненормальний!
Я чув, що ти вчора зізнався в коханні й навіть тримався з нею за руки.
Ти ніколи не пропонував їй стосунки офіційно, уяви, як їй боляче від цього.
Ха-ніль дуже хоче з тобою зустрічатися, тому допитує всіх, як божевільна.
Отож,
позбав її тривоги
і попроси зустрічатися.
Мені кінець.
Я думав, ми уже зустрічаємося.
-Що? -Я думав, ми із нею
зустрічаємося від учора.
Що?
Вода холодна!
-Що це за звук? -Нічого.
Останнім часом розриваються труби.
Я поговорю з Ха-ніль, а ти можеш іти.
Ти можеш увімкнути задню, тому маємо це записати.
Чоловік ніколи не забирає своє слово. Я б такого не зробив.
-Ти певен? -Звісно.
Крім того, що вона в депресії…
Чекай. І її стилю в одязі…
І її жахливого характеру, вона досить сердечна. Так?
Стався до неї добре.
Гаразд, бувай. Бережи себе.
О боже.
Мені шкода.
Ха-ніль.
Він пішов.
Нащо ти увімкнула…
Слухай, усе гаразд?
Спочатку вилазь.
Чому ти така мокра?
Боже.
Не знаю, що там сталося.
Справді йшлося про труби?
Це правда?
Що?
Ми справді зустрічаємося?
Тоді…
хіба ні?
Ми навіть трималися за руки вчора.
Ти робила це без наміру зустрічатися?
Ти граєшся зі мною?
-Дражниш мене? -Ні.
Я не така.
Я теж.
Ти мені подобаєшся.
Я не хочу бути друзями.
Я теж.
Але це не так, що я помирала від бажання зустрічатися з тобою.
Це я помирав від бажання зустрічатися з тобою.
Але ти вся мокра.
Усе гаразд.
Одягни мій одяг, бо застудишся. Чекай.
Що в мене є? Не це.
Випий теплого чаю.
-Добре. -Він гарячий. Обережно.
-Смачно? -Так.
Добре. Чекай.
Не дивися.
Що це? Ти нарвав їх на вулиці?
Ні, ретельно обрав у магазині квітів для тебе.
Як це мило.
Я звикла нюхати лише спиртові тампони.
Вони гарно пахнуть.
Хочеш провести час зі мною сьогодні?
Ходімо на побачення.
Звісно. Зробімо це.
Добре.
-Одяг завеликий. -Так?
Глянь. Моїх рук не видно.
Так, їх не видно.
Це було несподівано.
А що? Я мав записатися на прийом?
Ні, не обов'язково, але…
Це чудово, що ти моя дівчина.
Мені теж добре.
Як гарно.
Ха-ніль. Де ти була?
Я чекав на тебе.
Чекай сьогоднішнього дня.
Боже.
У тебе з'явиться хлопець.
Я знаю, що твоя історія була про Піддашенка.
Тому я зустрівся із ним і поговорив по-чоловічому.
Він скоро запропонує зустрічатися.
Хіба ти не вдячна? З тебе 50 000 вон.
Не зважай.
Це варте 100 000 вон, ясно?
Сто тисяч вон.
Сто тисяч.
Дозволь вдарити тебе 100 000 разів.
-Я тебе до смерті заб'ю! -Я тобі просто допомагав!
Ти вишкребок!
Подзвонити йому чи ні?
Що ти бурмочеш?
Що? Якщо я бурмочу до себе
чи кричу в парку, яке тобі діло?
Що ж…
мені просто було незручно.
Що?
Думаю, я заохочувала тебе зателефонувати Чону-ву.
Тому мені незручно.
І думаю, що завинила тобі вибачення.
Божечки.
Думаєш? Що?
Просто маєш сказати: «Мені шкода».
Що таке? Чому цей номер у тебе на екрані?
Він тебе прокляв і казав не дзвонити більше.
Це було непорозуміння.
Відповів не Чон-ву. Якась жінка.
Яка жінка?
Вона вирвала в нього телефон і почала сердито говорити на діалекті.
Ти не дзвонив йому, коли він страждав.
То як смієш дзвонити зараз?
Зникни негайно,
доки не вилила на тебе відро крижаної води.
Але її голос здався надто дорослим як на його дівчину.
І це не могла бути його мати, бо їхня сім'я з Сеула.
І вона зараз у США.
Цікаво, ким була та розлючена жінка.
Я можу знати цю жінку.
Звідки?
Якщо чесно, Чон-ву живе на даху в моєї подруги.
Що?
Ти довго чекав?
Навіть якщо так, я не чекав.
Ти такий дурненький.
-Ходімо. -Ходімо.
Чоне-ву!
Що таке?
Чоне-ву!
Чому ти мені не сказав?
Я б подзвонив тобі раніше, якби знав, що ти страждаєш.
Чому ти мені не сказав?
Що з тобою не так?
Як ти дізнався, що я тут?
Хіба не з тобою я ходила на побачення наосліп?
Гон-ран усе пояснила.
Вона сказала, що Чон-ву живе в тебе.
Що таке?
То пластичним хірургом із побачення наосліп був ти?
Так, але це не має значення.
Я б приїхав і забрав тебе, якби знав про це.
Ти живеш на зношеному даху,
який коштує тобі 300 000 вон на місяць!
-Насправді, 500 000 вон. -І комунальні платежі?
Чому ти про це запитуєш?
Боже, мені правда шкода.
Можеш дати нам поговорити наодинці. Нам стільки всього треба сказати.
Ні, це ти можеш залишити нас самих? Це наше перше побачення…
Я маю стільки всього тобі сказати.
Я так хвилювався за тебе, Чоне-ву.
Імовірно, ти вважаєш, що всі повернулися до тебе спиною.
Але багато людей хвилювалося, як я,
проте не дзвонило, щоб не турбувати тебе.
Ти не можеш отак здатися, добре?
Знаєш що?
Чому б нам не поговорити за їжею?
-Слухай, я… -Він має рацію. Усе гаразд, зроби це.
Ні. Те-йоне, я…
Подзвони мені потім.
Чекай, Ха-ніль. Пусти мене.
-Не йди! -Я справді скучив за тобою.
Не йди. Пусти мене.
-Боже, я… -Пусти мене.
Мені справді шкода!
Що ти робиш у такому місці?
ХАН'ЯН ХВАНО
Швидше.
Іду.
-Заходь. -Вітаю.
Вітаю.
Можемо сісти отам?
Отут.
-Що ти робиш? -Чому ти не сідаєш тут?
Зазвичай ти сідав, коли я відсовував собі стілець.
Божечки.
Чому ти став таким зрілим? Це розбиває серце.
Про що ти?
Ти ненавидів мою поведінку.
Так, вона мене бісила.
Але я віддаю перевагу їй, а не цьому.
Коли бачу твою скромність, почуваюся…
Пане, можна нам п'ять порцій яловичини?
-Звісно. -Нащо стільки?
Не лякайся яловичини.
Тут недорого. Наїдайся.
Тебе навіть яловичина лякає.
-Тримай. -Дякую.
-Смачно. -Наїдайся.
Ти, певно, так скучив за м'ясом.
Годі цієї драми.
Мама Ха-ніль смажила мені м'ясо вчора.
-Яловичину? -Свинину.
Ясно.
Чому тебе так цікавлять буденні речі?
Я хочу знати про тебе все.
Як ти жив, чи важко тобі було.
Що в тебе сьогодні вселилося?
Після того випадку ти став насупленим.
Ти чіплявся до всього, що я казав, перекручував мої слова.
Чому такі зміни?
Маєш рацію.
Я був ображеним після того інциденту.
Я зневажав тебе.
Я часом заздрив тобі й ображався.
Але я зрозумів дещо.
Моє серце болить, коли я бачу твої страждання.
Тоді я зрозумів, що мені досі небайдуже, я люблю…
Ти серйозно їси оце зараз?
А ти вже поїв?
То підемо?
Я сьогодні дуже зайнятий!
У кого більше справ? У тебе, безробітного?
-Чи в мене, хто керує клінікою? -Ого.
Ого.
-Ти мені закрив рота. -Правда?
Тому їж.
М'ясо горить.
Дякую.
То скажи мені. Уже все вирішено?
Я радий, що інцидент вирішився.
Але частина мене й далі думає, чому це мало статися саме зі мною.
Якщо чесно,
я прийшов сказати тобі дещо.
Що в тебе на думці?
Що? Я сказав, що подзвоню, коли повернуся. Чому ти надворі?
Думала, що ти повернешся у цей час. Не могла дочекатися тебе.
Молодець. Ходімо. Я не можу дочекатися нашого побачення.
Чекай.
Привіт.
Чоне-ву, що ти робиш?
Я їду до тебе. Можемо поговорити?
Просто зараз?
Я… Я сьогодні зайнятий. Може, перенесемо?
Ти мене раниш.
Я допоміг тобі із твоєю справою, а коли все скінчено, ти мене ігноруєш.
Я збирався тобі зателефонувати, але…
Я буду вдома. Мусиш із ним зустрітися.
Я справді не можу знайти часу сьогодні.
Передзвоню пізніше. Вибач.
Чому? Хіба він не хотів тебе бачити?
-Але в нас побачення. -Досі.
Я не такий відданий.
Я справді засмучений, що Те-йон нас перебив.
Ходімо.
Отож, скажи мені.
Як би ти описала любовне побачення?
Ти дізнаєшся.
Воно буде дуже солодким.
«Солодким»?
Божечки. Цікаво, що то буде за побачення.
Що на тебе найшло?
Ти дізнаєшся.
Моє серце вже тріпоче.
Ця дисертація була досить цікавою.
Я знала, що пацієнти можуть швидше виписуватися через швидке відновлення.
Але в клініці Майо 75% пацієнтів
виписуються в день мастектомії завдяки швидкому відновленню.
А до нього їх було менш ніж 10%.
Ясно.
Що думаєш?
Я не певен.
Можна більше ентузіазму?
Та звісно.
Я не знав, що різниця буде такою великою.
Було б чудово застосувати швидке відновлення в реконструкції грудей.
Так? І ускладнень було б менше.
Так.
До слова, ти справді мала на увазі таке побачення?
Так. А що?
Що? Нічого.
Я не зрозумів, це було побачення чи конференція.
Але не хвилюйся щодо цього.
До речі, ти ж знаєш, що означає «солодке», так?
Завжди хотіла взяти участь у дисертаційних дебатах зі своїм хлопцем.
Тому я подумала, що це буде солодко.
Це звучить солодко.
Правда?
Так.
Тоді що робитимемо далі?
Я забронювала навчальне кафе.
Подумала, ми можемо написати дисертацію разом.
Є тема, на яку б ти хотів писати?
Я не планую досліджувати весь день.
Навіть підготувала веселу гру.
-Гру? -Так.
-Яку саме гру? -Гаразд.
Подивимося.
Ми плескаємо одне одного по зап'ястках?
-Угадай, що це. -Що це?
Ін'єкція у вену.
Далі. Угадай, що це.
-Що це може бути? -Ін'єкція в артерію.
-У нас буде тест на швидкість… -Іди за мною.
Що? Чому?
-Іди сюди. -Чому?
Боже, воно сліпить.
Чому ми в кінотеатрі?
Ти хотіла подивитися фільм, щойно все владнається.
Хотіла їсти попкорн поруч із кимось, хто тобі подобається.
Ти запам'ятав?
Якщо чесно, я не хотів іти на звичайне побачення,
де б ми просто дивилися фільм чи пішли в кафе.
Але думаю, тобі це потрібно.
Це наше перше побачення як пари.
Ми справді маємо читати дисертації і обговорювати їх?
Гаразд. Зможемо зробити це на нашу першу річницю.
Гаразд.
Який останній фільм ти бачила?
Погляньмо. Мені було 12 років.
У моїй початковій школі показували фільм.
Думаю, це був «Шредер і Вампір».
-Іди за мною. -Що?
КІНОТЕАТР
Негайно!
Праворуч від тебе! Куди ти?
-Добре. -Добре.
Мені подобається. Я візьму цю.
Вона й мені подобається.
Тоді я візьму цю.
Чому ти так дивишся? Зворушений, бо дозволила тобі взяти?
Ні.
Я не хочу дівчину, яка поступається і розуміє.
Ти пішла раніше, коли Те-йон попросив про це.
Слухай, я завжди тобі співчувала, бо ти був сам.
Тому я зраділа, побачивши гостя.
Він здався щирим, тому я хотіла, щоб ви поговорили.
І тому ти сказала мені зустрітися з Кьоном-міном?
Ну…
Ти, здається, вагався, перш ніж відмовитися від зустрічі.
Віднині
я хочу, щоб ти перестала придушувати свої почуття
і поступатися іншим.
Мені боляче дивитися, як ти намагаєшся зрозуміти все.
Про що ти?
Ти завжди придушуєш свої почуття, розумієш і поступаєшся іншим.
Може, тому ти так виснажилася.
-Можна запитати про дещо? -Що?
Мала бути мить,
коли ти усвідомила, що виснажена.
Переломний момент, який змусив тебе звернутися до психіатра.
Реальна причина, чому ти пішла зі своєї роботи.
Такі штуки.
Робота в лікарні була важкою?
Чи… щось сталося?
МОЖНА ПОТРИМАТИ
Що ти задумала?
Ха-ніль малювала.
-Мамо, хочеш почути хорошу новину? -Яку?
Ти знайшов роботу?
Ні, але думаю, що Ха-ніль і Піддашенко зустрічатимуться.
-Я знаю. -Звідки ти знаєш?
Вона сказала, що пише дисертацію про людські емоції.
Запитала, як починаються стосунки
і чи треба офіційно пропонувати іншій людині зустрічатися.
Чому б вона писала про це зараз? Очевидно, що мова була про неї.
Ти швидко все вловила.
Звичайно. Я її мама.
Боже. Враховуючи, як вона зараз страждає,
маю надію, стосунки допоможуть їй почуватися краще.
Не будь допитливим і вдавай ідіота.
Я вже був допитливим.
Я сказав про це їй і благав його зустрічатися з нею.
Навіщо? Вона б впоралася сама.
Усе добре.
Якщо хтось такий, як вона, питає в нас поради,
значить, потребує нашої допомоги.
Вона ніколи нічого не каже, якщо не хоче.
Боже.
Нічого не сталося.
Нічого не сталося в лікарні.
Я просто була виснажена. От і все.
Тоді це полегшення.
Не треба проводжати мене додому.
Я завжди хотіла зробити це.
Але ти казала, що ми живемо надто близько.
Байдуже.
-Бувай. -Боже.
Гаразд. Бувай.
Що це?
ЗАПРОШЕННЯ НА ВЕСІЛЛЯ МІН КЬОН-МІН І ЧОН ЙО-РІ
-Що сталося? -Кьон-мін сказав, що він був поруч.
Гадаю, він хотів дати мені запрошення на своє весілля.
Запрошення на весілля?
-Він одружується? -Так.
Думаю, за два місяці.
Дай мені хвилинку.
Божечки, Кьон-мін.
Привіт.
І чому ти мав приїхати, коли мене не було? Тепер я шкодую.
Гаразд.
Вітаю із весіллям. Скоро побачимося.
Па-па.
Ха-ніль, замовимо їжу й вип'ємо пива?
Ні, дякую.
Мені не дуже добре.
Добре. Іди додому й відпочинь.
-Добраніч. -Добраніч.
-Ти прокинулася? -Так.
Я думав, може, пообідаємо разом.
Вибач, але мене саме немає.
Тебе немає?
Де ти?
Я… передзвоню тобі пізніше.
Звісно. Добре.
Бувай.
КЛІНІКА ПСИХІЧНОГО ЗДОРОВ'Я
Точно, клініка. Я маю іти.
Як вам велося?
Що привело вас сюди сьогодні?
Що ж…
Я б хотіла приймати додаткові ліки, крім тих, які вже п'ю.
Якісь додаткові ліки, щоб пити їх,
коли в мене дуже болить серце або я страждаю.
З вами відбувається щось,
через що ви страждаєте?
Вибачте. Я Йо Чон-ву, у мене запис на 14.00.
Бачу, пане Йо.
Можете заходити.
Добре.
КАБІНЕТ 1
Бо він завжди казав мені…
що я молодець.
Чому вона плакала?
Чому здавалася такою сумною?
Вона здавалася такою спустошеною, коли йшла,
я не розумів чому,
і це розбивало мені серце.
Агов, де ти?
Зі мною раптом захотіли зустрітися.
Я передзвоню пізніше.
Добре. Набери мене.
Боже, це було виснажливо.
Медсестро То, чому б нам не поїсти…
Ні, дякую.
Я навіть не договорив.
Медсестро То, ви оце зараз серйозно?
-Лікарю Піне. -Так?
У вас гість.
Гість?
Чоне-ву, чому ти прийшов?
Боже, у тебе гарна клініка.
Правда? Згоден?
Думав, я буду успішним, тому взяв величезний кредит.
Але його важко виплатити.
-Сідай. -Добре.
Боже.
Отож…
Що привело тебе сюди? Хочеш щось сказати?
Я подумав, що маю сказати тобі особисто.
Ти відмовляєшся?
Так.
Боже, Чоне-ву.
Просто працюймо разом, добре?
Тобі буде важко взяти інший кредит, найняти працівників
і відкрити іншу клініку.
Мені шкода.
Я дуже вдячний за твою пропозицію.
-Але зараз не час. -Чому ні?
Є дівчина, яка мені подобається,
і зараз вона страждає.
Тому думаю, я маю підтримати її.
І не працювати взагалі?
Не зовсім.
Але думаю, вона буде розчарована, коли я отримаю роботу, поки вона безробітна.
Однак
я подумав, що завинив тобі пояснення, оскільки ти зробив цю пропозицію.
Я вагався, перш ніж сказати тобі це, тож не бери до серця.
Я маю іти. Даруй.
Принаймні на чай залишся.
Усе гаразд.
ОРИГІНАЛЬНИЙ ПУСАНСЬКИЙ МІЛЬМЕЙОН
НАМ ХА-НІЛЬ
Чоне-ву.
-Що ти тут робиш? -Та нічого.
-Вітаю. -Боже.
Ти завжди здаєшся таким слабким, як собака, що нічого не їсть.
Іди нагору.
Я купила курку, тому візьми гомілку, якщо хочеш.
Так. Ходімо.
-Іди. -Ні, усе добре.
-Іди. -Ні, усе гаразд.
Ні, пані. Навіщо ви це робите?
Поїжмо курки.
-Я не… -Заходь.
Чекайте. У мене є суміш для млинців, тож я щось підсмажу.
Ха-ніль скоро буде вдома. Побачиш її, якщо захочеш.
Думаю, краще буде, якщо я просто піду. На все добре.
Куди ти йдеш?
Чоне-ву, маємо поговорити.
Поговорити? Про що?
Про що ми маємо поговорити?
Чоне-ву.
Ти вже зустрічаєшся з Ха-ніль?
Що ж, бачиш…
Гадаю, поки що ні.
Ти сором'язливіший, ніж я думав.
Потрібна допомога?
Що?
«Ха-ніль.
Моє кохання таке велике, як небо й земля.
Якщо ми зустрічатимемося, я добре ставитимуся до тебе й твого брата.
А ще я йому підкину чимало грошей».
Як тобі?
-Недобре. -Ні?
Тоді…
Слухай…
«Ха-ніль.
Уперше ми зустрілися учнями. Зараз ми знову зустрілися дорослими.
Чому б нам не зняти
кілька весільних фото замість випускних цього разу?»
Ламбадо, піди купи трохи олії.
Чорт. Ми саме ведемо важливу розмову.
Та не смаж ти нічого. Він не твій зять.
Ти не мусиш накривати святковий стіл. Чекай тут.
Я скоро збожеволію.
А я тим паче.
Боже.
Божечки.
До речі…
Звідки ти знаєш Кьона-міна?
Тобі подобається Ха-ніль?
Що? Усе життя була самотня? У мене були партнери.
Він одружується?
Як твої справи?
Добре. Давно не бачилися.
А твої справи як?
Я відпочивала.
Чому ти хотіла зустрітися?
Я просто подумала, що ти маєш знати.
Професор Мін Кьон-мін одружується.
Я чула.
Тоді ти знаєш і про прощальну вечірку?
Він також іде з роботи.
Але його нещодавно призначили.
Він одружується з дочкою власника фармацевтичної компанії,
отож скоро працюватиме там.
Навіщо він обійняв посаду, якщо скоро звільняється?
Це очевидно. Компанія отримає вигоду від його професорського досвіду.
Будьмо чесними. Це була твоя дисертація.
Він вписав себе як головного автора,
отримав усе визнання і став професором.
Можеш повірити, що доктор Ву займе його місце?
Іноді я думаю про той день.
Того дня
все було ідеально.
Я відповіла на складне запитання, над яким билася кілька днів.
ПЕРША КОЛОНКА, ПЕРШИЙ РЯД, ЛІВОРУЧ
Мене посадили в той кут, де я могла добре зосередитися.
ШКОЛА ДАДАЕПО, ТЕСТ З ФІЗКУЛЬТУРИ
Я навіть склала тест з фізкультури, щодо якого була невпевнена.
Той день був сповнений хороших новин.
Я думала:
«У всіх має бути принаймні один такий яскравий день у житті».
ТАТО
Що? Не знала, що він дзвонив.
Любий!
Розплющ очі!
Любий, прошу, отямся!
Любий, прошу, розплющ очі!
Ман-соку!
Любий!
ОПЕРАЦІЙНА
Любий!
Але нещастя
чекало на мене в кінці того ідеального дня.
-Дякую, що прийшли. -Бідолаха.
-Сюди, прошу. -Божечки.
КІМНАТА ДЛЯ СІМ'Ї
Я купалася в щасті,
коли мій тато зробив останній подих.
Я навіть не змогла
попрощатися із ним.
-Це переслідує мене досі. -Тату…
Відтоді щоразу, як я відчувала щастя,
тривога раптом…
починала переслідувати мене.
«Скільки триватиме це щастя?»
Щомиті…
я мучуся від провини, нервозності й тривожності
у кожнісіньку мить свого життя.
Отож, може, тому…
коли він робив мені компліменти,
я відчувала спокій.
Бо він завжди казав мені…
що я молодець.
Це важко, так? Поглянь на це.
Що? Як ти…
Ти знаєш, що це було важко дістати, так?
Дуже тобі дякую.
Не варто. Щасти.
Вам слід бути обережними через ці випадки.
На сьогодні це все. Молодці.
Знаю, ви всі виснажені через нічні зміни, але лишайтеся сильними.
Так. І не змушуйте Ха-ніль не спати по дві ночі поспіль.
Вона саме пише дисертацію. Щасти.
Так.
Ти колись робила ПДР? Хочеш спробувати?
Ти серйозно?
Справді можна взяти участь?
Зазвичай — ні.
Ти знаєш, що на серйозних операціях можна багато навчитися?
Я пишався твоїм працелюбством, тому запитав у професора.
Дуже тобі дякую.
Я ретельно підготуюся.
Він змусив мене покладатися на нього.
Пане, вітаю з тим, що стали помічником професора.
Скоро й для тебе відкриється нагода. Насолодімося сьогодні їжею.
-Дякуємо. -Налітайте!
Так, з'їж оце.
Навіщо ти це зробив?
Я написала всю дисертацію, то чому ти викреслив моє ім'я?
Ти про це?
Я подумав, що мені краще бути єдиним автором.
Доктори О і Квон зробили так само.
Тож і я так мав зробити.
Вони отримують десять очок, а в мене тільки це.
Але я написала все.
Ти не можеш бути головним автором…
Це твоя проблема.
Ти справді така дурна? Тобі треба це робити?
Хочеш побачити мій провал?
Ха-ніль, я рекомендую тебе, коли з'явиться нова посада.
Тому просто забудьмо про це.
Професор теж погодився, тож на цьому кінець.
Професоре Міне.
Мені сумно, що ви звільняєтеся.
-Мені теж. -Точно? Ви здаєтеся дуже щасливими.
Анітрохи! Серйозно.
Дякую вам за все. Цокнемося.
-Молодці. -Ви теж, професоре.
Молодці.
-Молодець. -Ви теж, пане.
-Випийте ще, докторе Ву. -Звісно.
-Ви молодець. -Дякую.
-Молодець. -Дякую.
Лікарко Нам.
Ха-ніль, що привело тебе сюди?
Мені не раді?
Раді.
Дякую, що прийшла. Я наллю тобі випити.
Дякую.
Що ти робиш…
Можна сказати?
Перед усіма?
Живи чесно, гаразд?
Годі!
-Ідеш додому? -Вітаю.
Так. Ви із Чоном-ву поговорили?
Я так не думаю.
Чому ні?
Привіт.
Я не дуже зайнята.
Не бреши.
Ти на побаченні зі своїм хлопцем. Я знаю, що ти з Чоном-ву зустрічаєшся.
Звідки ти знаєш?
Лікар Пін сказав мені, що в Чона-ву стосунки.
А я знала, що з тобою.
Це сказав лікар Пін?
Бачиш…
Не певна, що маю тобі це казати.
Якщо чесно, лікар Пін запропонував Чону-ву працювати разом.
Але той відмовився.
-Що? -Він сказав, що має підтримувати тебе.
Сказав, що ти будеш дуже розчарована, якщо робота буде тільки в нього.
Не думаю, що лікар Пін знає, що ти його дівчина, бо про дещо попросив.
Він думає, що ви двоє близькі, і хоче, щоб ти його переконала.
Я не хотіла тебе турбувати,
але подумала, що ти маєш знати.
Ясно.
Гірше не буває.
Ха-ніль, чому ти не відповідала? Де твоя парасолька? Що сталося?
Чому ти мав мене принижувати?
Що?
Чому ти зробив мене ще нещаснішою?
Ха-ніль.
Розійдімося на цьому.
Не думаю, що я готова зустрічатися з кимось зараз.
Учора все було гаразд…
але сьогодні — ні.
У мене забагато емоцій.
Не знаю, відпочиваю я чи розпадаюся на частини.
-Ха-ніль… -Я забула на хвилинку,
що я з тих, хто не в змозі дбати про себе.
Мені шкода.
Ти можеш страждати поруч зі мною?
Я не знаю, що це,
але дозволь мені розділити твій біль.
Ні.
Чому ти маєш страждати через мене?
Це найгірше.
Усе гаразд.
Ми не маємо зустрічатися, я не маю подобатися тобі.
Просто візьми це.
ЛІКАР У КРИЗІ
Можна почекати на тебе?
Не забувай поїсти.
Пий ліки вчасно.
Ти можеш повернутися з часом.
Ти знайшов наше з Кьоном-міном фото в мене в кімнаті.
Тобі не цікаво зустрічатися, так?
Ти знаєш, що Чон-ву страждав на ПТСР?
Я недостатньо сильна.
Мені шкода.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк