ЛІКАР У КРИЗІ
Вона сильно виросла?
-Дуже. -Така висока.
-У тебе дуже виросла, Со-йон. -А в тебе?
Діти, вам сподобалося ростити власну квасолю?
-Дуже! -Це так класно!
А в тебе велика, Цзі-ан?
Але, пані,
чому в нього квасоля не зійшла?
Вона погана?
Хвилиночку.
ЙО ЧОН-ВУ
Чоне-ву.
Твоя квасоля теж скоро зійде.
Трохи терпіння.
Так, пані.
З кількох десятків учнів я був єдиним, у кого квасоля не зійшла.
Це назвали «халепою з квасолею».
Наскільки я пам'ятаю,
то була перша невдача в моєму житті.
ЙО ЧОН-ВУ
Я ставив горщик у сонячному місці.
Поливав частіше за інших.
-Книга. -Книга.
-Учень. -Учень.
-Гарний. -Гарний.
-Але моя квасоля… -Гарний.
Гарний.
…відмовлялася сходити.
-Зробімо перерву. -Добре.
-Думаю, вона виросте. -Так.
Чоне-ву.
Мені тебе шкода.
Твоя квасоля ніяк не зійде.
Ти, певно, засмучений.
Ні, не засмучений. Усе гаразд.
Якщо чесно, мені не подобається вирощувати квасолю.
-Правда? -Так.
Найменше з усіх бобів я люблю квасолю.
Якщо в моєму рисі є квасоля, я його не їм.
Мені в житті квасолі не треба.
Я не плакатиму через дурні боби.
Того дня я гірко плакав
через дурні боби.
Мені було самотньо й сумно.
Дорогою додому я плакав сльозами розміром з ту квасолю.
ТАБЕЛЬ УСПІШНОСТІ
Божечки.
Господи.
Що тут скажеш?
Боже.
Мамо, ти кудись їдеш?
Ми з татом летимо в Лос-Анджелес на його конференцію.
Нас не буде тиждень, тож ти побудеш із економкою.
Добре.
Що це?
Це мій табель успішності.
Але… мої оцінки погіршилися.
Ніколи не думав, що матиму такі погані оцінки.
Невже так важко добре виконувати свою роботу?
Який сенс переживати невдачі?
-Іди нагору і вчися. -Добре.
Щасливої дороги.
Це все через Нам Ха-ніль.
ЩОДЕННИК КВАСОЛІ СПОСТЕРЕЖЕННЯ
От що я тоді усвідомив.
Життя схоже на квасолю.
Є речі, які я не в змозі контролювати.
Ми йдемо.
Мені потрібен ваш відбиток.
На відміну від щастя, яке іноді здавалося неявним,
присутність нещастя завжди очевидна.
Виродку.
Я опустився на дно в одну мить.
А невдачу завжди супроводжує самотність.
МАМА
Я хотів зберегти обличчя, тож удавав, ніби в мене все гаразд.
Привіт, мамо.
Твій батько — кандидат на голову Американської кардіоасоціації.
Тож краще, щоб уся його важка праця не стала марною через тебе.
Мені хотілося сім'ю, яка б піклувалася про мене.
Кьон-міне, я насправді невинний!
Мені був потрібен хтось, хто у мене вірить.
Однак
у мене була невдача за невдачею,
а мої будні й далі були темні й безнадійні.
Чи буде в мене знов колись усе гаразд?
Чи зможу я знову колись нормально провести вечір?
ЛІКАР У КРИЗІ
Це кулькова ручка.
Що? Чому вона не працює?
-Що ти робиш? -Господи!
Ти мене налякав.
Що ти робиш нагорі? Ви вже такі близькі?
Справа не в тому.
Тоді чому ти тут?
Я прийшов по нашу ковдру й побачив тебе тут.
Я піднялася подихати повітрям.
Двері були відчинені, тож я хотіла зачинити.
То треба було просто зробити це.
Чому ти витріщалася на ту ручку?
Що це?
«Хотіла тебе побачити, але тебе не було вдома».
-Збиралася залишити записку? -Ах ти ж маленький…
-А це не камера? -Що?
Точно. Тут є лінза.
Чому хтось робить фото потай?
Якщо чесно,
хтось у моїй клініці потай записував…
Чоне-ву, де ти?
ЗАПОБІГАННЯ ЗЛОЧИННОСТІ ДАСАН-ДОН, ТРИСТОРОННЄ ПЕРЕХРЕСТЯ
Підозрюваний побіг у біг провулка, коли його збили.
Але камера спостереження в тому провулку була зламана,
тож ми не змогли з'ясувати, куди саме він побіг.
Також
поліцейський відділок у вашому районі щойно надіслав мені цей відеореєстратор.
Хіба до вас не вдерся хтось минулого місяця?
Так.
Підозрюваного зафіксувала камера з велосипеда, що проїжджав неподалік.
Отже…
Ще не все ясно, але…
Це та сама людина, так?
Так, статура, зріст і хода схожі.
Ми думаємо, що це одна й та сама людина.
Крім того, ось камера, яку впустив підозрюваний на місці події.
Та сама модель, що у вашій клініці.
Детективе Кіме.
-Слухаю. -Можете поглянути на це?
Даруйте.
Чоне-ву.
Привіт, Ха-ніль. Що ти тут робиш?
Почула, що ти тут. Я якраз вчасно.
Я випадково знайшла це під твоїм столом, і…
Чого це може стосуватися?
Певно, того дня він залишив камеру в моєму будинку.
Він мене записував?
Я не впевнений.
Ми цим займемося, тож скоро дізнаємося.
Детективе Кіме.
Ну, як усе пройшло?
Розумієте…
Камера була трішки пошкоджена.
Схоже, всередину потрапила вода, відновити дані не вдалося.
То іншого способу немає?
Хто ж міг це зробити? Приховані камери й переслідування?
Гей, а що це за кров?
-Я просто трішки подряпався. -Не трішки. Досить сильно.
Схоже на розрив скальпу. Слід сходити до приймального відділення.
-Усе добре. Я зупинив кров. -Не добре.
Ходімо в лікарню.
Гей!
-Пан Йо Чон-ву? -Так?
У вас був поріз 1,5 см, тож ми зшили його степлером.
-У нього немає струсу мозку? -Ні, не хвилюйтеся.
-Йому потрібно робити КТ мозку… -Ні.
Усе не так погано.
Розумію. Дякую.
Ходімо.
Чому ти плачеш?
Бо мені тебе шкода.
Що ти робитимеш?
Ти пила?
Що на тебе найшло?
Присядь. Що сталося?
Я просто подумала, що операція пройшла невдало.
Думала, тобі просто не пощастило. Думала, це невдалий збіг обставин.
Але, певно, хтось за тебе взявся…
Як ти тримався весь цей час?
Не плач.
-Коли ти плачеш, я почуваюся… -А як щодо моїх почуттів?
Мені ще гірше, знаєш?
Ти стільки пережив.
Що ж нам робити?
Тобі вже стало краще?
Може, це через мою депресію, але мене легко довести до сліз.
Мені слід пити більше ліків.
Здогадуєшся, хто то міг бути?
Хто міг розставити камери в твоїй клініці й у кімнаті?
Ти когось підозрюєш?
Так.
Анестезіолог, який був у операційній…
і далі мене непокоїть.
Точно. Він мав давати свідчення, але відмовився за два дні.
Саме так. Йому було легко встановити камери, бо він там працював.
Але навіщо він це зробив?
Гадки не маю.
Не хвилюйся так сильно.
Усе владнається.
Правда завжди спливає на поверхню. Повільно, але впевнено.
Звідки таке твердження?
З фільму?
-Думаєш, у мене був час дивитися фільми? -Точно.
Давай сходимо в кіно, коли все владнається.
Хочу поїсти попкорну з кимось, хто мені подобається.
Ходімо.
Боже.
Третє слухання у справі смерті
спадкоємиці казино з Макао розпочнеться сьогодні вранці.
Автор дисертації свідчитиме,
-щоб довести невинність Йо. -Бувай, мамо.
Привіт.
Дуже дякую тобі за вчорашній день.
Немає за що.
Ти допоміг мені впіймати бабку.
Я була так зворушена, що поїхала в Янпхьон віддати її синові.
Ти поїхала так далеко лише заради цього?
Так.
По буднях він залишається в моєї мами.
Моя мама живе з моїми тітками, відколи тато помер.
Він енергійний п'ятирічний хлопчик,
уяви, як йому нудно жити з трьома бабусями.
Мені завжди було прикро, що йому немає з ким гратися.
Хай там як, дякую.
Лови всіх комах, яких побачиш, і кажи мені.
Гарного дня.
Що це було?
Вона що, домашку мені задає чи що? Навіщо вона мене про таке просить?
-Ви двоє. -Боже мій.
Коли це ви так зблизилися?
Ми не близькі.
Ми розмовляли про бабку. У нас стався випадок.
«Випадок»?
Секс на одну ніч?
Що ти верзеш?
Ні, я ж сказав, що йшлося про бабку.
Чому ти це так інтерпретуєш?
У тебе брудні думки.
Неправда. Ти говорив дуже неоднозначно.
Якщо це мені, то віддай уже нарешті. Ти сироп додала?
Ні.
Тобто це мені, так?
Віддай уже.
Мамо.
-Я голодний. -Стривай.
Що це значить? Я їсти хочу.
Боже, та зачекай.
Я хочу клейкого рису.
Відчепися, поки я добра.
Ні, поки не приготуєш мені клейкого рису.
Ну ж бо!
Сам собі готуй!
Але я не вмію.
Якщо не вмієш, то навчись.
Я сама вчилася готувати.
-Що ти шукаєш? -Мою праску.
Присягаюся, я лишала її десь тут.
Ти не брав?
Навіщо б я брав твою праску?
Якось ти продав наш аерогриль, щоб повести свою дівчину на побачення.
Ми розійшлися.
Ти мене побила так, що боліло три години, і я обіцяв собі не продавати твоїх речей.
Пошукай ретельно.
Куди вона зникла?
Може, в неї ніжки виросли і вона втекла?
-Знімай. -Що?
Знімай, кажу. Випрасую твою сорочку.
Чого це раптом?
Коли дивилася твоє попереднє слухання, твоя сорочка була трохи м'ята.
Ти мав досить пошарпаний вигляд.
Я її добре випрасую, тож знімай.
Боже, не треба. Стривай.
Можна, я сам її зніму?
Авжеж. Поквапся.
Гаразд.
Це так дивно.
Божечки.
Куди вони зникли?
Що ти шукаєш? Праску?
Що їй робити в холодильнику?
Ні, не мою праску.
Присягаюся, я вчора залишала
смажених анчоусів, тушковану в соєвому соусі яловичину
і кімчі з огірками.
Але це все розчинилося в повітрі.
Не може бути. У тебе вже деменція?
Що мені робити?
Я зараз розплачуся!
Малий нахабо!
Це точно був не ти?
Якось ти вкрав мої свинячі реберця,
гірчичне кімчі та морське вушко, щоб пригостити свою дівчину.
Я вгадала. Це був ти.
Це був не я.
Я ж казав, що ми розійшлися!
Малий гівнюче!
Боляче!
-Ах ти ж малий… -Боляче.
-Ти… -Кажу ж, боляче.
Де це все?
Упс!
Що ти сказав?
-Що ти сказав? -Мамо!
Малий негіднику.
От бачиш? Тепер маєш більш упевнений і гарний вигляд.
Правда?
Перекрутилася.
Поквапся і йди їсти.
Їсти? Я не планував нічого їсти.
Усе одно треба поїсти.
Ти знаєш, що насичення активізує парасимпатичні нерви,
які роблять тебе спокійнішим і зібранішим.
Якби за тебе взялися, а ти був голодний, то був би ще сумнішим.
Тож поквапся.
Правда не треба.
Доїдай і спускайся вниз за 30 хвилин. Я піду з тобою.
Куди?
Ні.
Що як той хлопець знову тебе переслідуватиме й відлупцює?
Мене ніколи не били.
У мене все добре тільки тому, що я спортивний.
Була б ти мною, уже не була б серед живих.
Я інакший.
-Усе одно я піду з тобою. -Я сказав «ні».
-Давай «камінь-ножиці-папір». -Це серйозна справа.
Камінь-ножиці-папір!
Добре. Побачимося за хвильку.
Гей, Ха-ніль!
Господи. Треба було вибрати камінь…
Присягаюся, я її не крав!
Я вдома.
Куди ти ходила сьогодні вранці?
В одне місце.
Що він украв?
Моя праска зникла, а також мої гарніри зі вчора.
А він єдиний у цьому домі, хто на таке здатен.
Це була ти?
Що?
Боже, наче Ха-ніль стала б так чинити.
Твоя сестра була найкращою студенткою в країні.
Потім склала надзвичайно складний екзамен з медицини.
А ще працювала в одній із трьох найкращих лікарень і рятувала життя.
Вона б ніколи не вкрала такі дрібниці.
Чому ні?
Це можливо, якщо вона осліплена коханням.
Сьогодні слухання в пана Піддашенка.
Вона могла взяти праску, щоб попрасувати його одяг,
і гарніри, щоб його нагодувати? Хтозна.
Це правда, Ха-ніль?
Ти насправді…
Не кажи дурниць.
-Це була не я. -Правда?
-Так. -Правда?
Це була не я.
Відійди. То була не я.
От бачиш?
То була не вона.
Тоді це зробив ти.
Я цього не робив.
Це не я.
-Я цього не робив! -Так, робив.
-Я цього не робив! -Не бреши, негіднику.
Боже! Що відбувається?
-Не кажи, що мама розбила тобі носа. -Це не через побиття.
Я послизнувся й упав, коли ухилявся.
То це справді була не ти?
Що з тобою? Я ж сказала, що ні.
Добре.
Піду нагору й перевірю.
П'ятдесят тисяч вон. Цього вистачить?
П'ятдесят тисяч за розбитий ніс?
Удвічі більше.
Я просто зізнаюся мамі.
Я лише не хотіла, аби вона скаржилася.
-Мені не соромно. -Гаразд.
Я візьму 50 000 вон, бо ти моя сестра.
Вважай, тобі пощастило.
Що сталося з тією камерою? Що вони сказали?
Не впевнена. Думаю, хтось поклав її туди під час перерви.
-Хто міг таке зробити? -Гадки не маю.
Ти нікого не бачив?
-Когось підозрілого поблизу? -Що?
Хтось переслідував Чона-ву. Тож я цікавлюся, раптом бачив.
Забудь.
Авжеж.
Я пам'ятаю, як за ним до даху гнався чоловік.
Що? Коли?
Думаю тоді, коли він переїхав сюди.
У власника цього ресторану ще той характер.
Він мій дядько.
Гарного дня.
ОРИГІНАЛЬНИЙ ПУСАНСЬКИЙ МІЛЬМЕЙОН
Привіт, Су-бом. Побачення наосліп?
Я цілий місяць вільний.
Вона гарненька?
Добре, даси знати.
До речі, хто він такий, щоб ганьбити Ха-ніль і дядька Те-сона?
Це не він.
Чому ти раніше не сказав?
Бо ти щойно спитала.
Я думав, що він заблукав
або прийшов у гості, тож не звернув на це уваги.
Навіщо комусь його переслідувати?
Думаєш, ці люди з Макао найняли бандитів, щоб позбутися його?
Про що ти? Не галасуй.
-Іди. -Що?
Може, вони хочуть усунути його в обхід системи правосуддя.
Годі дурниць.
Чоне-ву, де ти?
Я чекаю на тебе.
ОРИГІНАЛЬНИЙ ПУСАНСЬКИЙ МІЛЬМЕЙОН
Ха-ніль.
Не думаю, що нам варто йти разом.
Чоне-ву.
Не думаю, що варто казати тобі це перед слуханням.
Що? Що таке?
Мій брат бачив чоловіка,
що переслідував тебе до даху в день твого переїзду.
-Що? -Я скоро спущуся.
Поговоримо при зустрічі.
КАНГ ЧІН-СОК
Чоне-ву.
Де він?
МІСЦЕ СВІДКА
ЗАХИСТ
ПРОКУРОР
Він досі не бере слухавку.
Уже майже час. Чому він не відповідає?
Прошу всіх встати.
Третє слухання у справі смерті
спадкоємиці казино з Макао розпочалося сьогодні о 10.00.
Минуло тридцять хвилин, однак
хірург Йо досі не з'явився.
Головною темою цього слухання буде питання про те,
чи буде медична дисертація, надана відповідачем,
прийнята як доказ.
Це слухання привернуло багато уваги, тому що автор
дисертації виступить у ролі свідка.
Чи є новини від підзахисного?
Де він?
Мої вибачення, Ваша честь.
Підзахисний не відповідає на дзвінки. Чи можна перенести слухання на день?
Прошу вибачення.
Я приніс докази.
Ми хочемо подати докази.
Жодну таємницю не можна приховувати вічно.
КАНГ ЧІН-СОК
Кангу Чіне-сок.
Лікарю Кангу.
Мені треба з вами поговорити. Опустіть вікно.
Це недовго.
Що? Гей, Чіне-сок!
Чіне-сок! Це були ви, чи не так?
Ви в порядку? Вибачте.
Вибачте!
Що з тобою?
Чому ти…
Чому?
КАМ 03
ГЕПАРИН
Заарештуйте його.
Слухаюся, Ваша честь.
Отже…
правда, якої ми так відчайдушно шукали,
нарешті вийшла на поверхню.
Он він!
Це News Time. Ось наш перший сюжет.
Він про смерть спадкоємиці казино з Макао.
Після смерті Джеймса Чена,
батька Чена Біна, який панував у галузі казино в Макао,
його донька успадкувала весь його статок.
З'ясувалося, що молодший брат Джеймса Чена
скоїв убивство з люті.
Підозрювані потай додали антикоагулянти,
що викликали надмірну кровотечу під час крапельниці.
Для цього вони підкупили медсестру Пак, яка працювала в клініці Йо.
Він був свідком, а не підозрюваним.
То ви переслідували Йо, тому що не знали,
чи казати йому правду, чи ні?
Але розумієте…
Ви не могли цього передбачити.
Чому ви тоді встановили так багато камер в операційній
та по всій клініці?
Каже, це була його стара звичка.
Звичка сформувалася після того інциденту.
Протамін.
-Протамін. -Так, пане.
Я введу протамін.
Що? Що не так із ЕКГ?
Потрібен дефібрилятор.
Готуйте.
Що? Хто ввів калій?
Ви з глузду з'їхали?
Це не я, пане.
-Це були ви… -Зосередьтеся, добре?
Відійдіть. Дайте мені кальцій.
Заряд 20 джоулів.
-Готово. -Боже.
Розряд!
Він був цапом-відбувайлом з медичних помилок.
КАМ 02
Він шукав спосіб себе захистити.
ЕКСПЕРТ
ПОЛІЦІЯ
Зрештою, його стара звичка врятувала Чона-ву.
Однак він був надто наляканий, щоб розповісти правду.
Він не міг набратися сміливості, щоб відкритися.
Пане Піддашенко.
На жаль, йому не вдалося розкрити правду, як він планував.
Тож правда залишилася прихованою.
-Це він! -Пане Йо.
Пане Йо, чи була дисертація, яку ви збиралися подати…
Він не міг зрозуміти, чому надані докази нічого не змінили.
Він до кінця
не міг вирішити дилему: вчинити правильно чи боятися.
Чонові-ву знадобився певний час, щоб відновитися.
Він невиправдано зазнав забагато втрат.
Йому довелося пережити невдачу й розчарування.
Він не знав, кого звинувачувати, і якийсь час почувався розгубленим.
Але настав черговий звичайний день.
А людям, схоже, було байдуже до його болю.
Справа Йо Чона-ву. Думаю, це буде чудовий репортаж.
Може, зателефонувати йому?
Чудово! Якось він був у «Виборі лікаря»,
тож у мене є його номер!
Гей, його номер міг змінитися. Зателефонуй йому зараз.
Добре.
Це буде справжнісінький хіт.
-Пане Кіме. -Так.
Пам'ятаєте ті маски, що ми робили для Чона-ву?
-Так. -Ми ж їх не викинули?
-Ні, в нас їх багато. -Громадськість йому співчуває.
Якщо добре скористаємося з нагоди, можливо, вдасться продати їх усі!
Залюбки! Тільки ще раз прочитаю контракт.
-Гаразд. -Сюди.
Криза перетворилася на можливість!
Усім доброго ранку!
ВІДОМИЙ ЛІКАР ЙО ЧОН-ВУ НЕВИННИЙ
От бачиш? Я ж казав, що Чон-ву невинний.
Може, зателефонувати йому?
Зараз? Після тієї нашої сварки?
Просто зараз було б добре помиритися.
Та й ми досі безробітні.
Чоне-ву, я чув новини.
Радий, що все з'ясувалося.
Хочеш піти кудись випити?
ГОЛОВА ВІДДІЛУ ПРОДАЖІВ ЛІ ХЙО-САН
ПРЕЗИДЕНТ О РАЙТЕР ХВАН
МАМА
Привіт, мамо.
Я пишаюся тобою.
Я завжди знала, що ти невинний.
Обережно спілкуйся зі ЗМІ та поклади цьому край.
Таємниці, що залишилися позаду…
а також біль.
Та залишається одне питання.
Чому анестезіолог Канг, який був у операційній з ним,
повідомив у поліцію попри певні докази?
Певно, він вагався через те, що людина померла.
Мабуть, найбільше він боявся помсти коли дізнався,
що то було навмисне вбивство, а не помилка.
Мамо, ти не бачила моєї фіолетової сорочки?
А, тієї?
Вона в хімчистці.
Гаразд.
До речі,
як справи в хлопця з даху?
Здається, після закінчення суду він три дні поспіль просидів удома.
Мабуть, усе це його виснажило.
Боже. Я зневажаю його, що знехтував тобою.
Але мені прикро, що все це сталося.
Він мною не знехтував.
Знехтував. Я сама все бачила.
ЙО ЧОН-ВУ
Чоне-ву, ти в нормі?
Звичайно ж, ні.
Ти щось їв?
Сумніваюся, що в нього є апетит.
Ти все мовчиш…
Ні.
Точно.
Ми посадили капусту на даху, але давно не поливали.
Боже правий!
У мене з'явилася причина піднятися нагору.
Що ви тут робите?
Розумієш…
Ми смажимо свинячу підчеревину.
Давно її не їли.
Якщо твій друг ще не їв, запроси його.
Але…
Не заважайте його й ідіть униз.
Посмажте собі на пательні.
Ні.
М'ясо, приготоване на свіжому повітрі, і м'ясо на плиті
мають зовсім різний смак.
Боже, як смачно пахне.
Упевнена, це так смачно!
-Що з тобою таке? -Що ти тут робиш?
-Що? -Чому в тебе лійка?
Я просто подумала
полити капусту.
Та невже?
Тебе вона ніколи не цікавила.
Не верзи дурниць. Я дуже ретельно про неї дбала.
Ха-ніль теж тут. Вол-сон, давай і цього вип'ємо.
-Добре заквасилося. -Я буду.
Підходите, якщо хочете випити!
-Мені. -Давай.
Просто визнай, що ти тут, бо турбуєшся за нього.
Не удавай, що ти тут через м'ясо, лікер із женьшеню
чи полив капусти.
Годі вже цієї маячні.
Чоне-ву!
-Іди-но поїж м'ясця! -Гей!
Випий, бо все вже позаду.
Боже. Він чесний і розумний, як і належить поколінню MZ.
Ходімо.
-Але я… -Випий.
Ні, дякую.
Не дякуй.
У нас стільки м'яса. Що як не доїмо?
Залишати недоїдки — гріх.
Смаж решту м'яса, давай.
У мене повно лікеру з женьшеню. Можеш відкрити?
Добре.
-Потримаєте знизу? -Авжеж.
Овва! Молодець!
-Добре впорався. -Гаразд.
Випий.
Боже мій. Яка сила.
-Дякую. -Боже.
Я…
Сідай.
Будь ласка, вибачте.
-Авжеж. -Сідай.
Добре.
Гаразд.
Чекайте мене!
-То швидше. -Будьмо!
-Будьмо!
А ти вмієш пити.
Нахили банку.
Добре.
-Тримай. -Дякую.
Ти багато пережив.
Певно, відчуваєш полегшення, але й образу теж
або навпаки.
Упевнена, в тебе змішані почуття.
Знаю, несправедливо, що ти це пережив, але добре, що правда з'ясувалася.
Випий і забудь про все.
Добре.
Чому не відповіси?
Та просто так.
Та ну. Це ж очевидно.
Ті, хто раніше тебе ігнорував, зараз намагаються додзвонитися.
-Так? -Як підло.
Мабуть, він ніколи їм не подобався, як нам.
Не кажи так. Він тобі не не подобається.
Та немає причин і щоб подобався.
А бачила, як він
холоднокровно відмовив моїй дочці на цьому самому місці.
Я ж казала, що ти помиляєшся.
Крім того, навіщо б ти готувала все це, якби він тобі не подобався?
Це було лише для нас.
Ми просто дозволили йому приєднатися.
Ось. Їж.
Ти стільки днів просидів у себе, мабуть, погано харчувався.
Що? Звідки ти це знаєш?
Як його домовласниця,
я маю знати, чи живий він, чи ні.
Він має платити оренду. Мені потрібні гроші на їжу.
Непогане виправдання.
Про що ти говориш? По-перше, я не доброзичлива людина.
Слухай! Ми тебе запросили, бо залишаються недоїдки.
Поглянь на його усмішку.
Ин-чон, ти закінчила зі своїми повчаннями?
Ходімо поїмо рожевих токпоккі.
Що? Я думала, ти їх не любиш.
Ти маєш іти?
Я їм бургери з подругою. Бувай.
Не зважай. Нумо їсти.
Я хочу заплатити.
Я пригощаю на знак подяки.
Візьміть мою картку.
Боже, не варто.
Я пригощаю.
Тоді можна мені ще сушеного м'яса?
Хіба ти не достатньо заробляєш?
Принесіть ще банку арахісу з медовою скоринкою.
Він дуже щасливий.
А ти не збирався пити своє пиво вдома?
Ні.
Я збирався випити його в парку.
Я живу тільки з донькою.
Вона ненавидить, коли я п'ю вдома.
Ось тобі й пубертат.
Вона каже, ми не розуміємо одне одного, бо я не люблю рожеве токпоккі.
Я відчуваю ностальгію,
приношу додому булочки-рибки та здобний хліб.
Вона каже, що це старперські снеки.
А ще вона соромиться мого каналу в NeoTube.
-Тож я планую закрити акаунт. -Чому?
Я думала, ти створив його через нудьгу.
Я підпишуся й знову лайкатиму твої відео.
Боже, та нічого.
Якщо чесно, я почав робити це, надивившись на успішний канал Чона-ву.
Думав, це буде просто.
Ти казав, що ви не близькі, але засмутився, коли я його сварила.
Ми були близькі.
Але якось розійшлися.
Хай там як,
я його дуже любив.
Тому мені було дуже прикро, коли він сягнув дна.
Якщо хвилюєшся, зателефонуй йому.
Упевнена, що твої слова йому дуже допоможуть.
Думаєш, я можу це зробити?
Авжеж. Зателефонуй йому.
Просто
хто допоможе тобі позбутися цього тягаря на серці?
Мій бідний Піддашенко.
Ти весь час був невинний.
І відмовив моїй доньці!
Піддашенко!
-Вибачте, пані. -Ти, мабуть, такий збентежений.
То він тобі подобається чи ні? Вибери щось одне.
Не подобається.
Як він може подобатися, якщо він відмовив моїй доні,
яка весь час просиділа вдома через депресію?
Але як мама дитини його віку,
я йому співчуваю.
«Бін Де-юн»?
Цей недоумок телефонував тобі, коли ти був на дні?
Ні, але…
Чому ти…
Гей. Слухай сюди.
Ти не телефонував йому, коли він переживав складні часи.
То як ти смієш телефонувати йому зараз?
Як ти взагалі можеш називатися людиною?
Послухайте, пані. Я зателефонував, бо хвилювався…
Раніше треба було телефонувати.
А зараз іди геть,
поки я не облила тебе крижаною водою.
Що таке? Що він сказав?
Я ж казав, що не хочу йому телефонувати.
Чого ти на мене визвірився?
Випив одну банку і вже напився? Ти такий дивний.
Чорт! Я такий засмучений!
Ти такий дивний.
Не їж те, що тобі купила людина, яка тобі не подобається. Віддай.
Коли я казав, що не подобаєшся?
Я такого не казав.
Віддай мені бабку, що сиділа в мене на голові.
-Віддай її мені. -Вона в Янпхьоні.
Поверни її.
Пані Лі.
Поверни її.
Відвези мене в Янпхьон.
Якщо такі нікчеми
і далі дошкулятимуть тобі,
відправляй їх під три чорти, як я. Зрозумів?
Мамо, годі вже.
Добре?
Це так нечесно!
Я перший знайшов свідка.
Мене могли взяти офіцером поліції, якщо тоді його впіймали!
Якщо чесно, мені соромно бути безробітним.
Я краду гроші в Ха-ніль, мами
й дядька Те-сона.
Тепер мені соромно.
Ти і в мене крав гроші?
Скільки ти взяв?
-П'ятдесят тисяч? -Більше.
-Сто сімдесят тисяч? -Чоне-ву.
-Що скажеш? -Менше.
Може, ми підемо звідси?
Чому?
У нас іще залишився лікер із женьшеню.
Яка різниця? Мені надто соромно бути тут!
Сто тисяч?
-Більше! -Ходімо.
-Одяг не забудь. -Добре.
Двісті тисяч?
Менше.
Добраніч.
Як складно.
Ніяк не вгадаєш?
Вибач. Моя сім'я поводиться по-дурному, так?
Та нічого.
Насправді я вдячний.
Я не хотів бути сам.
Правда?
То треба було зателефонувати мені.
Я чекала, коли ти…
Вибач, що я так довго мовчав.
Ні, все нормально.
Я спеціально не телефонувала, щоб ти сам розібрався з усім.
Ті, кому можна було телефонувати, не робили цього заради мене.
А телефонували ті, кому не варто було.
Ха-ніль, хочеш випити?
Тільки ми вдвох?
Так, удвох.
Авжеж.
Ходімо.
Чесно кажучи,
я думав, що сприймаю все спокійно.
У мене в житті теж траплялися невдачі.
У мене ніколи не було сім'ї, як у тебе.
Хай там як,
я теж пережив складні часи.
Та я знав, що в кожного є свої проблеми,
тож казав собі бути вдячним за те,
що маю.
І…
я пишався тим, що витримую це.
Та озираючись назад,
я витримав це не тому, що був сильним.
А через те, що ще ніколи не опускався так низько.
Я навіть не знаю, що кажу.
Чому ти так на мене дивишся?
Просто…
Це розбиває мені серце.
Ти стільки всього втратив.
Але я отримав дещо цінне теж.
Ти мені дуже подобаєшся.
Це було несподівано.
Пам'ятаєш, що я казав?
Що ти наче ліки, які мені прописали.
Я сказав, що, можливо, не ходив до лікаря зі своїм ПТСР
завдяки тобі.
Ти як ліки від тривоги.
Моє життя гірке й солоне.
А ти така солодка.
Здавалося, я їм цукерку на солоному ставку.
«Цукерку на солоному ставку»?
Моє життя було гірким,
але спільні миті були такими приємними.
Я ніби їв папороть із шоколадом.
Ясно.
Давай пограємо на кран-машині.
Упевнений, ти раніше не пробувала.
Саме так.
Давай. Я дістану тобі м'яку іграшку.
Гаразд.
Лише зачекай.
-Що ти робиш? -Точно.
Просто я так розхвилювався.
Добре.
Агов, чекайте мені там!
Ти молодець. З першого разу дістав.
Слухай, я казав, що ти мені подобаєшся?
Що?
Я розумію.
Ти, певно, не знала.
Але ти дуже мені подобаєшся.
Ні, я знала, але…
До речі, я обов'язково дістану тобі ляльку.
Добре.
Зробімо це.
Морозиво!
Гей!
Знаєш морозиво найкраще напідпитку.
Авжеж.
Точно.
Я ж не казав тобі, що ти мені подобаєшся?
Казав. Декілька разів.
Так.
Ти мені подобаєшся.
-Я зрозуміла, вибирай морозиво. -Гаразд.
Боже, цей місяць такий яскравий.
Ти правий.
Він такий круглий і жовтий, що хочеться загадати бажання.
Моя проблема зараз частково вирішена,
тож зроби Ха-ніль знову щасливою!
Навіщо було кричати?
Тільки так місяць нас почує.
Так, ти, мабуть, не знаєш.
-Але ти мені… -Я знаю.
Я тобі подобаюся, так?
Як ти дізналася?
Ти освідчуєшся чи дражнишся?
Ти —
квасоля, яку я посадив.
Я була ліками від тривоги і цукеркою на солоному ставку.
Тоді стала паростками папороті з шоколадом.
-А тепер я квасоля? -Так.
Тому що…
мені кортить побачити, як ти зійдеш.
Знаєш, мені був дуже потрібен хтось, хто б у мене повірив.
Мені просто хотілося, щоб у мене в житті була така людина.
Тоді з'явилася ти.
Можна мені
взяти тебе за руку?
Так.
Авжеж.
Боже, місяць такий яскравий.
Згодна.
Гарний.
Я тобі казав?
Так, казав.
Серйозно?
Я думаю, ти гарна.
Здається, цього ти мені не казав.
Не казав?
А це я тобі казав?
Що?
Ти мені подобаєшся.
Тієї ночі Чон-ву
ще кілька разів освідчувався мені.
Від його слів
мені боліло, бо я відчувала, що він був дуже самотній.
Я тобі казав, так?
Ти мені подобаєшся.
ЛІКАР У КРИЗІ
Він точно казав, що я йому подобаюся.
Ми навіть за руки трималися.
За руки, значить, ви разом.
Ви точно зустрічаєтеся.
Ха-ніль дуже хоче з тобою зустрічатися, тому допитує всіх, як божевільна.
Ти ненормальна!
Як би ти описала любовне побачення?
Це буде суперромантично, тож нетерпляче чекай.
До речі, ти же знаєш, що означає «солодке», так?
Завжди хотіла взяти участь у дисертаційних дебатах.
Переклад субтитрів: Руслан Поліщук