KASEM - ASASIN
Răspunde!
Kasem!
- Ce coincidență. Ce faci aici? - Ai ceva ce nu-ți aparține.
Serios?
Pictura aia scumpă din tubul de pe spatele tău.
- Aparține șefului meu. - Nu cred.
Apartenența e cam ambiguă.
Ambiguă.
Are multe interpretări: confuz, vag, neclar.
O să fac să nu mai fie ambiguă.
Foarte clară.
Bine.
Nu e nevoie de așa ceva.
Să găsesc un loc să opresc.
Sunt cam încolțit.
Atenție!
La o parte! Mă scuzați.
La o parte! Pardon.
Scuze.
Atenție!
Aveți grijă!
Luke, unde ești? Decolăm.
Murph, n-o să ajung la timp. Trebuie să găsesc altă cale.
Luke? Alo?
Ia trenul din Bangkok spre Chiang Mai.
Ne vedem la aeroport.
HUA LAMPHONG BANGKOK
Pardon. Scuze.
La o parte!
Scuze, trec.
Pardon! Trec.
Scuze.
Haideți.
Fiți atenți.
Vorbești în somn.
Mi s-a mai spus.
Am zis ceva...
scandalos?
Depinde de morală.
Nimic compromițător.
Să mai încerc.
Din păcate, nu avem timp.
Nu ne pripim?
Să ne prezentăm?
Cu cât știi mai puțin, cu atât mai bine, dle Perdue.
- Nu ești în vacanță. - Nu.
Cu afaceri.
Ce fel de afaceri?
Recuperez tablouri rare și unice.
Uneori în suluri de piele.
Ce coincidență.
Ce urmează?
Cred că știi.
Eu sunt mâna milei.
Partenerii mei sunt mâna judecății.
Tu alegi.
Există și a treia opțiune.
- Serios? - Da.
Ai neglijat prostește echipa mea de gărzi de corp letale.
Să nu te-nșele aerul lor inofensiv. Sunt lupi în piele de oaie.
Predă-te acum,
sau o să fiu nevoit să dau drumul dulăilor.
Mă risc.
Atunci...
mâna milei.
Îmi plac finalurile fericite.
Ești cu Kasem?
Cine?
- Luke? - Murph, nici faza cu trenul n-a mers.
Ce?
Nu.
Ce mai ai?
Stai un pic.
E o stație de autobuz la o oră de mers pe jos.
Vino să mă iei.
Gata cu scuterele și trenurile. Nu vreau s-o iau pe jos.
Nu vreau autobuze. Murph, vino să mă iei.
FÂNTÂNA TINEREȚII
Din casa din Strathmore Gardens,
dl Cross dorește covoarele din holul din față,
portretul, ceasul cu pendul, canapeaua din sufragerie...
Canapeaua verde?
- O urăști. - Să continuăm.
Harold, nu așa ne-am înțeles.
Am convenit să rezolvăm amiabil cu un mediator neutru.
Nu fi atât de naivă, Charlotte.
Unde credeai că vom ajunge?
Sigur nu la etajul 17, atacată de avocata ta.
Asta e situația.
Nu-mi pasă de mobilă,
dar n-o să ne certăm pentru custodia fiului nostru.
Găsește-ți un avocat.
TRAFALGAR SQUARE LONDRA
Emily, închizi aripa de vest? Verific restaurarea Holbein.
- Bine. Ne auzim. - Da.
Superb tablou.
- Mișto papuci de mătase. - Luke, ce faci în Anglia?
Charlotte, nu te-am văzut de-un an.
Nu pot să-mi vizitez surioara?
Ce mai face familia?
- Micul Thomas? - E bine.
Și deștept.
- Soțul? Henry? - Harold.
Nu chiar așa deștept. E loial ca un motan.
Îmi pare rău.
Tu ești o capodoperă, el e o maimuță.
- Știam că n-o să meargă. - Nu azi, Luke. E prea curând.
Iar ai intrat în belele?
Crezi că asta ar trebui să faci?
Aleluia, sunt salvată, o să mă ajuți.
N-ai pentru ce. Orice frate ar face-o.
Îmi place ce fac și mă pricep la asta.
Asta-ți place să crezi,
dar noi trei am trăit aventuri grozave.
Nu ți-e dor de ele?
Ba da, dar au fost acum zece ani.
Tata a murit, aveam un copil de crescut, aveam serviciu, trebuia să mă maturizez.
Nu știu ce s-a întâmplat cu tine.
Te autointitulezi custode,
dar cred că există o fiură nefirească în Sfânta Familie.
Între Fecioara Maria și pruncul Iisus.
- Nu există. - Ba da.
La Levenstede cel tânăr.
- Nu văd nimic. - Serios?
Uită-te între cei doi îngeri și aureolele lor.
Urmează linia de la pruncul Mântuitor la cele zece
degețele mici, grăsuțe, rozalii.
Acolo, pe catifeaua albastră...
o s-o găsești.
Luke!
Ce faci?
Luke!
Luke, nu-mi face asta!
Luke! Ce faci?
Abia ai ajuns în țară și deja furi?
Dă-mi pcitura înapoi.
Ți-o dau, dar mai întâi, urcă.
Nu.
- Acum ori niciodată. - Nu!
- N-o să scapi! - Îmi subestimezi mașina.
Dă-mi pictura.
Hai, Charlotte...
- N-ai venit pentru asta. - Ascultă-mă. Dă-mi-o.
Nu vrei pictura, vrei viața ta de dinainte.
Scuze!
Dumnezeule.
Cu degetele alea butucănoase.
Oprește-te!
Murph, prinde.
Deb, ești bine?
Totul e-n regulă.
Deb!
Tot cu vechea echipă a tatei lucrezi?
Deb. Murphy.
Charlotte.
- Ce faci cu pictura mea? - Poartă mănuși.
Nu s-a schimbat nimic.
Ai obținut ce voiai și mâine o să vrei altceva.
E o iluzie falsă.
Îți spui că o să fii satisfăcut
când pui mâna pe trofeu, dar nu te saturi niciodată.
Cauți aurul de la capătul curcubeului.
Măcar eu cred în ceva.
Tu te minți singură că aurul nici nu există.
Ai ales confortul și rutina și între timp nu mai trăiești.
Charlotte, viața e o aventură.
Nimeni nu se cațără pe munte pentru vreo comoară din vârf.
Nu, n-am aflat de ce tata
prefera călătoria, nu răsplata, dar știu că trebuie să pornești la drum.
Murph?
- Nimic. - Asta nu-i bine.
Ce nu-i bine?
Nimic.
Îmi cer scuze.
Amândurora. A fost o zi lungă.
- Oprește-te. - Ai dreptate, am greșit.
Ești sora mea și te iubesc.
O să mă revanșez.
Ia-ți pictura. Te duc înapoi.
Dar văd că iar începi.
Respiră.
Când se enervează, uită să respire.
Hai. Împreună.
Te iubesc. Mă ierți?
- Nu. - Bine.
Să respirăm.
Să închidem ochii.
La trei. Unu, doi, trei.
- Luke. - Ca să nu știe nimic.
Ajută-mă s-o ridic.
Bună.
Ești bine?
Da?
Sigur?
Bine.
Scuze pentru interogatoriu, dar ești custodele muzeului
și ai dispărut ore întregi.
Vă repet, dacă aș fi fost complice la crimă,
m-aș fi întors la locul faptei?
Mulți criminali fac asta.
A devenit un clișeu fiindcă se-ntâmplă des.
Și tu ești?
Detectiv Jamal Abbas, Interpol.
Charlotte Perdue, acuzată pe nedrept.
Știai că fratele tău e implicat într-o serie de furturi de artă?
Nu mi-a spus.
- Ce ți-a spus? - Am încercat să-l opresc.
Am văzut pe camerele de supraveghere.
Știi unde se află?
Dacă aș ști, ai fi primul care ar afla,
dat fiind că m-a pus într-o poziție delicată.
Nu vreau nici să ajung la zdup, nici șomeră.
Lasă-mă să te ajut.
Dar dacă o să aflu că m-ai mințit...
N-aș îndrăzni să mint un ofițer care poartă o geacă-n carouri.
Mersi ca ai observat.
Alți suspecți nu apreciază.
Ce-a mai furat?
- E vreun tipar? - Ești și detectiv?
Se pare că nu e nevoie să fiu.
S-a rezolvat cazul.
Am aflat ce s-a întâmplat. Thomas o să stea cu mine.
- Harold. - Ești complice la furt.
Doamne!
O să fii contactată de avocatul meu.
Nu face asta.
- Am făcut-o. - Mamă!
Bună, puiule.
O să mai stai cu tati un pic.
E totul bine?
O să fie.
Totul e bine. Du-te să cânți la pian.
Mulțumesc.
- Charlotte. - Murph.
Ce faci?
Nu prea bine.
Unde e?
Luke!
Lukie!
Luke!
Bine.
- Pare agitată. - Luke!
Ciocu' mic, bine?
- Charlotte, arăți superb. - Nu datorită ție.
- Eu? Ce am făcut? - Multe, Luke.
- Deb. - Charlotte.
- Tu cine ești? - Owen Carver.
- Și... - Plătesc.
Care geniu îmi explică de ce am ajuns șomeră?
- Spune-i. - Nu încă.
Căutăm fântâna tinereții.
Te rog, nu.
Nu iarăși.
Ce am zis de ciocu' mic?
Nu s-a putut abține.
- Și tu-i finanțezi? - Exact.
Ce vrei? Mai mulți bani? Putere?
O cremă antirid?
Mor. Cancer la ficat.
Ce penibil.
Fântâna m-ar putea salva.
Luke, discutăm despre subiectul ăsta delicat
în privat sau de față cu toți?
De față cu toți.
Fratele meu te-a convins
că există un leac miraculos la capătul aventurii ăsteia?
Nu. Eu l-am convins.
Înțeleg.
Să nu ne mai ascundem după deget.
Pretinzi că există un lichid
care izvorăște dintr-o fântână magică și dacă îl bei,
îți oferă viață veșnică și fericire.
Charlotte, amândoi știm
că în fiecare mit și basm e un sâmbure de adevăr.
Herodot a scris despre asta.
O spune și Mahabharata.
Alexandru cel Mare a căutat-o peste tot.
Știu poveștile.
Nu. O singură poveste, cinci continente.
Zeci de civilizații, mii de ani.
Nu știu de ce mi-ai furat Rembrandt-ul.
- L-am înapoiat. - Am fost concediată.
- Și poți să ne ajuți. - Să nu îndrăznești.
Nu-mi spune că marile mistere nu-ți stârnesc curiozitatea.
Un papirus tibetan din secolul IX menționează locația fântânii,
dar și că locația ei e ascunsă de Dumnezeu.
Cunoștințele despre loc au fost transmise treptat
din generație în generație printre cele mai educate familii ale vremii.
Acești "protectori ai Căii"
au misiunea să ascundă cu orice preț accesul la ea.
V-ați întâlnit cu vreun Protector?
M-am luat la harță cu unul în Thailanda.
Dacă Protectorii și Dumnezeu vor să rămână secret,
există un motiv.
Charlotte, tot ce e valoros e protejat.
De Dumnezeu?
Cu cât e mai de preț, cu atât e mai bine păzit.
Mitul fântânii spune că te va ademeni
oferindu-ți tot ce ți-ai dorit vreodată.
E de ajuns să bei.
Sănătate, bogăție și frumusețe infinite.
Dar unde e viață, e și moarte.
Ar putea fi cea mai importantă descoperire arheologică din istorie.
Numele familiei noastre va fi legat de descoperirea ei.
În secolul XVII, șase artiști au convenit să dezvăluie locația.
Fiecare a ascuns un indiciu în tablourile lui.
Uite. Caravaggio, Sărutul lui Iuda.
Rubens, Coborârea de pe Cruce.
Wildens, Hristos și Ucenicii pe Drumul spre Emaus.
Velázquez, Hristos Răstignit.
El Greco, Hristos Purtând Crucea.
Și ce avem aici?
Rembrandt-ul tău. Capul lui Hristos.
El Greco a fost furat în 1990 din Muzeul Gardner din Boston.
E dispărut de atunci. Mult noroc.
Nu mai e dispărut.
- L-am găsit în Thailanda! - Hristos!
Da, purtând crucea.
Ai o obsesie.
Alții i-ar spune abilitate.
Boală.
- Talent. - Ai o problemă.
E un dar.
Fiecare pânză e marcată pe spate cu cerneală invizibilă
și o semnătură secretă: "Sex et unum".
Șase și unu.
Șase pânze, o singură cale.
Fiecare are câte o literă.
D, K, C, I, E.
Încă nu ne-am dat seama ce înseamnă.
Acum înțeleg de ce sunt aici.
Serios?
De ce ești aici?
Să vă ajut să dezlegați misterul.
- De ce-aș avea nevoie de tine? - Nu-ți place Rembrandt-ul meu.
De ce nu mi-ar plăcea?
Nu are simboluri pe spate.
De ce nu are simboluri?
E un fals.
Nu e un fals.
- Am analizat tușele pe calculator. - E cu siguranță un Rembrandt.
E un Rembrandt. Dar nu e originalul.
Făcea des copii după lucrările lui.
Ai furat Rembrandt-ul greșit.
Și tu știi unde e originalul.
Nu mă privește.
Dar fiul meu mă privește.
Și din cauza ta, risc să pierd custodia lui.
Atunci lasă-mă să te ajut. Am o armată de avocați.
Salvează-mi viața și te ajut cu fiul tău.
Dacă te înșeli cu aventura asta?
Măcar am avut o aventură.
Am crezut c-o să meargă.
Consultați opera lui Alfred Gwynne Vanderbilt.
Avea o pasiune pentru Rembrandt.
Merg la bibliotecă.
VANDERBILT ISTORIA FAMILIEI
NAVA LUSITANIA
Ce bine miroase!
E parfumul exotic al pericolului.
Dacă ești aici și nu sunt mort, e o întâlnire?
Nu.
Vreau să te ajut să nu pățești nimic, tu sau altcineva.
De asta ai venit?
Trenul.
- Am simțit. - Serios?
Mă bucur că cineva a simțit ceva.
- Vrei ceva de băut? - Nu.
Nu stau mult.
Păcat.
Ești ca un puști care înalță un zmeu pe furtună.
- Frapantă comparație. - Și potrivită.
Furtuna e mai puternică decât crezi.
Măcar știi de ce e ascunsă?
- Știi ce e? - Nu, dar vreau să aflu.
Știm toți ce a pățit pisica, chiar dacă avea nouă vieți.
Crezi că fântâna există?
Sau e metaforică, alegorică, metafizică, ceva abstract?
Crezi că ar trebui să ne sărutăm?
Nu? Bine, mai încolo.
Cred că merită.
- Mersi că-ți faci griji pentru mine. - Nu ne interesează binele tău.
- Sunteți mai mulți. - Opriți-vă, sau vă oprim noi.
Pe toți.
Deci o să ne mai vedem.
Doamne, miroase superb.
COLEGIUL REGAL DE MUZICĂ
E talentat.
Mersi pentru pontul cu Vanderbilt.
Ce vrei să furi? O trompetă de jucărie?
Am scotocit prin arhive și știm unde e Rembrandt-ul.
Îl înșeli pe bietul Owen.
Nu, deloc.
A fost ideea lui. Îl căuta pe tata, m-a găsit pe mine.
Îi dai speranțe deșarte și el te crede.
Se numește speranță. Ce-i rău în asta?
În afară de moralitatea îndoielnică?
E o crimă.
- Te caută Interpolul. - Pentru furt de artă?
Fii serioasă.
Owen ne-a propus o misiune onorabilă.
Are din nou chef de viață, care-i problema? E fericit.
Harold zice că n-am fost niciodată fericită.
Are dreptate?
Trebuie să vii cu noi.
- Nu e așa ușor. - Serios?
Da!
- Unchiule Luke. - A fost incredibil.
Să te văd. Stai. Lipsește ceva.
Unde ți-e barba?
L-ai impresionat data trecută.
- Întreabă mereu de tine. - Serios?
- Mai mergi în aventuri? - Da.
Am rugat-o pe mama ta să vină cu mine.
Ce zici?
Mama n-are spirit de aventură.
Thomas.
- Trebuie să plec. - Da. Du-te.
E un copil bun.
Chiar crezi că o să găsești un lac magic?
Nu știu, dar cred că vrei să afli.
Pălăria.
Știm cu toții că Lusitania a fost cel mai mare transatlantic din lume.
A fost scufundat în Primul Război Mondial de un submarin nemțesc.
1.000 de oameni au murit.
IRLANDA
Printre ei era și marele Vanderbilt.
Când ai spus că ai găsit Rembrandt-ul,
nu mă așteptam să fie pe fundul Atlanticului.
Nici noi.
Dar, din păcate pentru noi și pentru el,
când Alfred Vanderbilt a decis să-l cumpere în 1915,
l-a luat cu el pe Lusitania.
E încă acolo, într-un seif etanș.
Pasagerii de la clasa întâi foloseau seiful contabilului.
E în partea din față a epavei.
Am conectat flotoare care îl vor ridica de pe fund
la suprafață.
Presiunea la fund, 3,14.
Flotoare asigurate.
Flotoarele sunt la locul lor.
Căpitanul se așteaptă la furtună. Ajunge în două ore.
N-o să-l putem ține la suprafață.
Putem aștepta.
- Cât? - Vreo 20 de ore.
- Ce vrei să faci? - Mergem acum.
Bine.
- Ridicați-o. - Am înțeles.
La 30 de metri adâncime o stabilizăm
și o aducem la suprafață.
- Apoi e a voastră. - Bun. Începem.
Ce-a fost asta?
E important ce faci, nu m-ar deranja să fac parte.
Plus că am petrecut nopți albe căutând seiful de pe Lusitania.
Serios?
Lottie-Lou s-a întors.
Lusitania e la 30 de metri.
Am coborât contragreutățile.
Ajunge la suprafață în două minute.
Ai auzit-o. Echiparea.
- Ai auzit? - Ce?
Primii pași după 100 de ani.
Luke, suntem pregătiți. Aveți grijă.
Bine. Urmează-mă.
Ușa, te rog.
Îmi amintește de apartamentul de când studiam la Paris.
Seamănă. Aici e mai puțină umezeală.
Ai grijă, ai spus o glumă.
Să nu cumva să te distrezi.
- Mai știi ultima oara pe un vapor? - În Ecuador?
Pe râul Putumayo?
Tata căuta masca de aur a lui Inti, zeul soarelui.
- Săracul, n-a găsit-o. - Ba da. Îmi amintesc c-o purta.
Ce spui? N-ai cum să-ți amintești.
Aveai halucinații după ce-ai lins spatele broaștei.
Tata avea motive să-mi spună doar mie anumite lucruri.
- Serios? - Da.
- Dacă a găsit-o, de ce nu suntem bogați? - A găsit-o, dar n-a luat-o.
Banii nu sunt totul.
Decât dacă divorțezi.
- Harold e un cretin. - Un cretin ordinar!
Avem ceva pe radar.
- Se apropie ceva. - Ce?
După viteză, pare elicopter.
- Paza de coastă? - Dacă erau ei, ne-ar fi contactat.
Să-i spun lui Luke și Charlottei.
Luke. Răspunde, Luke.
- Sigur e pe-aici? - Da.
Bine.
- Să văd și eu. - Crezi că nu știu să citesc o hartă?
Nu, zic doar că-i un drum bun și unul greșit.
Luke, răspunde.
Cineva bruiază semnalul.
Trebuie să vedem. Hai sus.
După ușile astea e seiful contabilului.
SEIFUL CONTABILULUI
Seamănă cu ăsta?
Nu l-am fi găsit fără tine.
Nu lua ce nu-ți aparține, nu suntem hoți.
De unde începem?
De unde scrie Vanderbilt?
Scrie deasupra.
Nu e paza de coastă.
Cine sunt?
Nu știu, dar sigur vor același lucru ca și noi.
Uite-o.
Asta e sora pe care-o știam.
Bun.
Foc!
Luke, răspunde.
Bingo!
Pune de-un ceai.
Nu! Nu suntem jefuitori de morminte.
Flotoarele cedează. Nu mai țin mult.
Ăsta-i elicopter?
Nu-mi amintesc să avem elicopter.
Nu.
Bună.
Din nou.
- Bună, din nou. - "Bună, din nou"?
Ce se întâmplă?
M-a durut. Nu i-ai zis de mine?
Am fost ocupați.
Știm amândoi ce caut aici.
Eu nu știu. Ce cauți aici?
Scuză-mă, caut, din nou, o pictură.
Păi...
Știm când suntem depășiți.
Ne-au lovit!
Stai pe loc!
Luke!
Dă-mi pictura.
Țineți-vă bine. Ne întoarcem.
Dă-mi pictura.
Nu pot.
Vrei să-i pun pistolul la tâmplă?
Dă-i pictura.
- N-o să te rănească. - Ba da.
Lasă-mă să mă gândesc.
La ce te gândești?
Mă gândesc să...
Luke!
Cred că putem găsi o soluție.
Dă-mi pictura.
Nu!
Luke!
Ce ți-am zis eu? Aventură.
Ești bine?
Sunt în viață, dacă la asta te referi.
Ați reușit?
- Ați găsit-o? - Da, am găsit-o.
Ești bine?
Desigur că nu.
Nu te-ar fi omorât.
- De unde știi? - Dacă te omora,
tot nu punea mâna pe pictură. Era la mine.
Mi-ai riscat viața.
N-a fost un risc.
Am calculat totul.
Părea supărată?
Cine?
Ești un geniu.
Cum merge aventura?
Prea plină de peripeții pentru mine.
Ești plicticoasă.
- Ai grijă. - Plictiseala poate fi mișto.
Thomas.
Tata vrea să-ți vorbească.
Bine.
Salută-l pe unchiul Luke.
Vreau să-l iei pe Thomas puțin.
- Când? Pentru cât timp? - Mâine, pentru mult timp.
Am semnat un nou contract, plec în Japonia.
Sună serios. Dar pentru cât timp?
- Un an. - Un an?
Sunt consultant la Carver Enterprises.
Owen Carver?
De unde știi?
Nu contează. Îl iau. Vin mâine.
Par vești bune.
Ce vrei? Tot nu vorbesc cu tine.
Mai ești supărată pentru Lusitania?
Orice călătorie...
Nu începe.
Ce?
Nu-mi zi de valoarea călătoriei. Mi-a pus o armă la tâmple.
E iute la mânie.
E una dintre Protectori. Am întâlnit-o în Thailanda.
Când spui "întâlnit",
te referi la chestia aia ciudată dintre voi?
Când spui "chestie", te referi la atracție?
Adică, îi plac?
Te rog. E un motiv pentru care ești singur.
Serios? Nici tu nu ești mai brează.
Să privim partea bună.
Ți-ai recuperat fiul. Felicitări. Hai să ne ajuți.
Cum merge?
Am reconstituit traseul, dar nu știm de unde să pornim.
Fără context, n-are sens.
Poate fi oriunde pe Pământ.
Tabloul a dezvăluit litera V, avem toate literele.
Cred că-i o anagramă care indică punctul de pornire.
Murph a verificat orașele de acum 500 de ani. Degeaba.
Poate literele nu sunt un loc. Poate sunt un număr.
Un cod de substituție.
Să încercăm navigația astronomică.
Dacă traseul corespunde anumitor constelații.
Bine.
Nu găsesc nimic relevant.
"Sex et unum" e în latină. E scris pe fiecare tablou.
În latină, V e W.
Tare. Da.
Murph, schimbă V cu W și caută din nou.
Te simți bine?
Am zile bune și rele. Mulțumesc.
Doar un cuvânt se potrivește.
"Păcătoși".
Tablourile sunt de la începutul secolului al XVII-lea.
Cine era pe tronul Angliei atunci?
Regele James.
Șase și unu.
Și păcătoși?
Biblia Păcătoșilor.
Bravo!
Nu înțeleg.
Șase și unu se referă la regele James.
A fost al VI-lea al Scoției și primul al Angliei.
Era rege al ambelor simultan, deci e șase și unu.
Biblia King James e numită așa fiindcă el a comandat-o.
Sora ei mai puțin cunoscută e Biblia Păcătoșilor.
Bine. Continuați.
În 1631 a fost tipărită o ediție a Bibliei cu o greșeală.
Avea o greșeală ciudată în Cele Zece Porunci.
Cuvântul "Nu" a fost omis din "Să nu preacurvești".
Versetul zicea...
"Să preacurvești".
De-aia i se spune Biblia Păcătoșilor.
Dacă n-a fost o greșeală?
Dacă a fost făcută intenționat ca să marcheze anumite Biblii
care descifrează calea?
E crunt de evident că suntem rude.
Trebuie să găsim o astfel de Biblie.
Majoritatea au fost distruse. Sunt eretice.
Nu toate.
Cred că știu unde-i una dintre ele.
Mâinile la vedere!
Să văd mâinile.
Voi doi, de cealaltă parte a mesei. Acum!
Charlotte Perdue. "Acuzată pe nedrept".
Detectiv Abbas.
"Dacă aș ști, ai fi primul care ar afla."
Nu e nevoie să vă prezentați.
Vă urmăresc de un an și jumătate.
Știu mai multe despre voi decât știți unul despre altul.
Luke și Charlotte Perdue,
copiii renumitului arheolog Harrison Purdue.
Vechea lui echipă e aici, cu un invitat de marcă.
Owen Carver.
Ați transformat prestigiul și interesul onest al tatălui vostru
într-o rețea infracțională internațională.
Sunteți responsabili de furtul a șase capodopere neprețuite
pe patru continente. Din păcate pentru voi,
am găsit hoții și tablourile în același loc.
El Greco, Velázquez,
Wildens, Rubens.
Uite, Charlotte. Încă un Rembrandt.
Și pe undeva ar trebui să fie un Caravaggio.
Toți în genunchi! Acum!
Acum!
Și tu, dle polițist.
Nu sunt fericit, Luke. Am bătut drum lung ca să te găsesc.
Să mă găsești? Eu te căutam. Kasem, răspunde la telefon.
Ai furat tabloul șefului meu. M-ai făcut de rahat.
Acum o să vă fac bucățele.
Mă iei de prost, ceea ce te face pe tine prost.
Nu sunt prost. Sunt deștept.
L-am urmărit pe dl Interpol.
E deștept. Te-a găsit, dar nu și-a dat seama că-l urmăresc.
- Te-am găsit. - Tabloul tău e acolo.
Lasă-mi prietenii să plece și ia-l.
Mă ai pe mine și pot să te fac foarte bogat.
Cum? O să fii mort.
Îmi pare rău că te-ai trudit atâta,
dar priceperea și insistențele au dat roade. Privește în jur.
Sunt cinci tablouri. Poți să le iei pe toate.
Sunt oricum ale mele.
Unul nu e.
Caravaggio.
E cireașa mare de pe tort.
Lasă-i să plece și-ți spun unde e.
Bine.
Voi patru, carați-vă.
- Luke. - Nu comenta.
- E o idee bună? - Fă ce-ți spune.
Unde e?
E chiar...
aici.
Luke scapă!
E liber?
SĂ PREACURVEȘTI
Luke.
Luke!
Nu bea.
Luke!
Luke, bea.
Doamne.
Știi că tot mai vorbești în somn?
Mi se spune mereu.
Mă urmărește poliția.
Din fericire, fiul meu e cu mine.
Al doilea?
Al treilea. Abia am început.
A durat ceva, dar ți-ai regăsit simțul aventurii.
L-am găsit sau am fost obligată?
Credeam că următoarea aventură era să-mi fac o familie,
dar a fost mai greu decât credeam.
Încearcă și tu.
Nu te invidiez, dar îmi pare rău de căsnicia ta.
Credeam c-o să se schimbe.
Până la urmă, oricât m-am străduit, e ca un câine.
Adică poate să-și lingă...
În afară de loialitate.
Loialitate.
Soț infidel. Rușine.
Șampanie gratis. Da.
Ești din nou în formă.
În joc.
Știai că o să mă urc în mașină.
Charlotte, te cunosc mai bine decât te cunoști tu.
De când eram mici, când ziceai nu aventurilor,
însemna da, de fapt.
Aș vrea să mă lași să te ajut.
Nu. Lasă-mă să te ajut să mă ajuți.
Ai băut trei pahare sau trei sticle?
Ce?
Bine.
Ce aștepți de la fântâna asta?
Nimic.
Tata. Recunoaștere. O merită.
N-o căuta, o s-o fac eu pentru el.
După tot ce a realizat, lumea î-o datorează
și numele nostru merită respect.
N-am nevoie de respect.
Și tata sigur n-are nevoie, e mort.
Cum îndrăznești?
Vrei să spui că tu vrei respect.
Nu. Nu asta am vrut să spun.
Te cunosc mai bine decât tine.
Nu cred, nu beau șampanie.
Lăsați sticla.
Mulțumesc.
Te încălzești.
M-ai târât în aventura asta, lasă-mă să mă bucur de ea.
VIENA, AUSTRIA
BIBLIOTECA NAȚIONALĂ A AUSTRIEI
- Nu vreau să-l las. - E cu miliardarul.
- Ce-nseamnă asta? - Poate prinde ceva.
Murph, stai afară.
Ia astea și pune-ți-le în urechi.
- Vorbim. - Perfect.
Bibliotecara.
- Dl Perdue, presupun. - Da.
Conduc secția de cărți rare.
Bun venit dvs și echipei.
Dl Carver a fost foarte generos.
Dnă Perdue, trebuie să vă spun
că lucrarea dvs despre precubismul a lui Picasso a fost excepțională.
Mulțumesc.
Urmați-mă.
Fii atent la poliție, asasini, mafie.
- Variolă. - Cavalerii Apocalipsei.
Angină pectorală.
- Ebola. - Turbare.
- Parcare? - Turbare.
E cel mai bun restaurant din Viena.
Veți fi tratați foarte bine.
Vă las, dar înainte să plec, consiliul e foarte încântat
de generoasa donație către bibliotecă.
Cu plăcere. Mulțumește-le că mi-au primit echipa.
Le transmit.
La revedere.
Bei ceva?
Sau vrei o băutură?
Nu, mulțumesc.
Ești un geniu muzical, am auzit.
Așa mi se zice.
- Simt că nu-ți place vorbăria. - La fel.
Mama a zis că ești bogat. Pot să te întreb ceva?
Te ascult.
Cât de bogat ești?
- Scandalos de bogat. - Ai miliarde?
- Da. - Ai iaht?
Da.
- Cât de mare? - 120 de metri.
- Ai avion? - Ai fost în avionul meu și am...
- Impresionant. - Nu neapărat.
Sunt avioane de toate felurile.
Tu ai fost în cel mic.
Acum e rândul meu.
O clipă.
Ai spus să te întreb ce vreau.
Ești fericit?
Normal că nu.
Mi-ai întins o capcană? A fost tare.
Fräulein, două pahare de șampanie!
Colecția noastră privată e păstrată aici.
Nu mulți au acces la ea.
Biblia Păcătoșilor e bijuteria noastră.
- Vă interesează ceva anume? - Ghici.
Presupun că, la fel ca toți,
vreți celebra greșeală de tipar din Cele Zece Porunci, nu?
"Să preacurvești".
De asta e "a păcătoșilor".
Nu doar de asta.
Mai e o greșeală în Deuteronom 5.
"Domnul, Dumnezeul nostru, ne-a arătat slava Sa și fundul Său cel mare!"
Cred că abia așteptăm să vedem asta.
Vă rog.
SĂ PREACURVEȘTI
Sunteți turiști, nu bătăuși.
Se întâmplă ceva.
Luke, a venit iubita ta cu prietenii ei înarmați.
- Asta complică lucrurile. - Ce vrei să faci?
- Pardon? - Lăsați pe mine.
Pardon?
Unde e baia?
Ai văzut ceva?
Nimic încă. Sigur e aici?
O să fie aici. Știe să se piardă-n mulțime.
Toate ieșirile sunt blocate.
Unde e jigodia aia?
A fost ușor.
Perfect. Ai venit.
Cauți o carte?
Știi că sunt toate în germană?
Recomanzi vreuna?
Nietzsche.
N-are finaluri fericite.
Ca atunci când ești abandonată pe-o navă care se scufundă.
Chiar voiam să-mi cer scuze.
Dar Nietzsche a spus că ce nu te omoară...
te face mai furioasă.
Apropo de asta...
Bine.
Arme sau cuțite, durule?
Am un fular.
Mai bine pentru mine. Dar îți dau o șansă.
Glumeam.
Scuze.
Sora mea crede...
Scuze.
Spuneam că sora mea zice că avem o relație ciudată.
Sora ta are dreptate.
Nu mai complica lucrurile,
altfel va trebui să te omor.
"Altfel"? Ai încercat să mă înjunghii în ochi. Cu un cuțit.
- Ca să te întârzii. - Serios?
Bine, îmi cer scuze. Te-am înțeles greșit.
Prieteni?
- Nu vrei ce cauți. - Bine.
Am câștigat un minut.
Mă dă cineva jos?
Au acoperit toate ieșirile. Trecem la planul B.
Ați găsit ceva?
Nimic.
- Păcat. Deb, planul B. - Planul B.
- Simțiți mirosul? - Nu.
Eu îl simt.
Miroase a fum.
- Miroase a fum. - Ce?
Fum? Nu simt miros de fum.
Închide ochii, respiră adânc.
Ce faci?
- O să dureze mult dacă stăm aici. - Nu. N-am fost de acord cu asta.
Găsim ce ne trebuie și plecăm.
Acum, bibliotecara a leșinat. E moartă?
Nu e moartă.
Furi alt artefact cultural prețios?
Nu-i grădină zoologică, e o junglă.
Nu-i junglă, e bibliotecă.
Vreau să zic că munca noastră e imprevizibilă.
Când situația se schimbă, ne adaptăm.
De asta am mereu un plan B bun.
Nu, nu mă asculți. A fost la fel ca pe Lusitania.
N-am fost de acord să ne atace o femeie isterică
- care vrea să ne omoare... - Ai avut dreptate.
Și nu-s de acord să otrăvim o femeie și să furăm un text religios.
Era spray. E o situație delicată și incomodă. Înțeleg.
Dar face parte din aventură. Și ca toate aventurile,
are obstacole de depășit.
- Nu dacă ajungem la închisoare. - Nu ajungem la închisoare.
- De unde știi? - Pentru că fac asta des
și nu ajung la închisoare.
Uneori ajungi.
- Deb, ocupă-te de bomba ta. - Bombă?
Nu e bombă.
Bombele sunt pentru copii. E exploziv cu direcție controlată.
Trei, doi...
unu.
La naiba.
- Păsăroiul părăsește cuibul. - Vă aștept lângă fântână.
Ia-ți lucrurile. Plecăm.
Unde-i Biblia?
Te plimb cu avionul cel mare dacă nu-i spui mamei de șampanie.
Dacă stai lângă mine, n-ai de ce să te temi.
De ce să mă tem?
Intră.
Și să nu-i spui că m-am bătut.
- Am reușit. - Slavă Domnului.
Ce miroase?
Unchiul Luke a vrut să ne târâm prin canalizare.
N-a fost prima oară pentru ea.
Voi?
- Am mâncat șnițel vienez. - Și am băut șampanie.
- Șampanie? - Are doar 12% alcool.
Și Owen a bătut doi tipi.
A fost neașteptat și impresionant.
Ce-a făcut?
Protectorii mă voiau pe mine. El n-a fost în pericol.
Te-au atacat?
- N-a fost atât de dramatic. - A fost destul de dramatic.
Luke.
- Pare bine. - Sunt bine.
Nu văd nimic bun în asta.
Te-ai spălat pe mâini?
Vino-ncoace.
- Ești beat? - Am 11 ani.
Bei ceva?
Găsiți-l pe Owen Carver.
Puneți emițătoare pe fiecare avion, mașină și iaht al lui.
Ce-ați aflat?
Am scanat de două ori Biblia, nu e nimic în textul principal.
Dar pe marginea aurită a paginilor,
am izolat un model repetitiv de 1.029 de cifre
care conține doar cifre de la unu la șapte.
Un cod?
Au creat un sistem ușor de înțeles pentru oricine,
indiferent de limbă sau cultură.
Numere.
Problema e că am încercat criptare ciclică, permutări,
chiar și chei asimetrice.
Nimic nu merge.
- Nu se sparge? - Îl spargem.
Îl spargem.
Sigur e un cod numeric?
Unde te duci?
A fost o greșeală.
Canalizarea? Scuze.
- Thomas n-ar trebui să fie aici. - Înțeleg.
Ești speriată din cauza a ce s-a întâmplat.
Dar, sincer, îi face bine.
Asta-i viața reală.
Cu bune și cu rele. Cum zicea tata,
răsplata e călătoria, nu destinația. Asta e deviza mea.
Nu-i adevărat.
Ai luat ce a făcut tata
și ai transformat-o în criminalitate pură.
Te interesează doar premiul și gloria.
Ai o obsesie. Nu asta ar fi vrut tata.
Ai pregătit discursul.
- Gata. - Fiindcă trăiești după principiile lui?
Scuze că viața mea nu e fascinantă.
Dar era liniștită până ai apărut tu.
- Liniștită? - Da.
Unde-i distracția? Nici măcar nu te bucuri de drum.
De cinci zile ești mai fericită decât în ultimii cinci ani.
Și tata?
I-ar fi fost rușine de tine la muzeu.
Nu ești custode, ești un exponat.
Haide.
Eram apropiați pentru tata.
Fără el, nu ne mai leagă nimic.
Asta-i... Charlotte.
- Hai, Thomas. - Charlotte.
Mamă, așteaptă.
Cât de gravă e situația?
Deloc.
Putem continua?
Mamă!
- Îmi pare rău, ai avut o zi grea. - Mamă...
Găsesc un hotel, îți dau să mănânci...
- Mamă. - Ce e?
Nu e matematică.
Tiparul pe care l-au găsit nu e numeric.
Degeaba. Codul e indescifrabil.
Am greșit undeva. Ne scapă ceva.
- Bună. - Nu. Nu vreau s-aud.
Îmi pare rău.
Thomas.
Cele șapte cifre nu sunt numere.
Sunt note muzicale.
Ce?
Limbajul universal prin excelență.
Și să se consemneze
că un puști de 11 ani a înțeles, în timp ce experții s-au chinuit.
- Poți să scrii notele? - Nu doar atât.
Murph.
Încă o dată, Thomas.
Am găsit.
Un cântec numit "Apă în Deșert". Vechi, compozitor necunoscut.
Dar omagiază cele șapte minuni ale lumii antice.
Îmi arăți o hartă?
Marchează cele șapte minuni ale lumii antice.
Suprapune traseul din tablouri.
Se potrivesc toate, mai puțin una.
Șase și unu. A șaptea locație.
A mai rămas doar o minune antică în lume.
Piramidele din Giza.
Thomas.
Fă-ți bagajele.
De ce să-și facă bagajele?
Mergem în Egipt.
Nu putem lăsa totul baltă.
- Ba da. - Ba nu.
Ai zis că ce contează e călătoria, nu premiul.
Nu plecăm nicăieri fără să fim în siguranță.
Sunt perfect de acord.
Ca să te liniștesc, am rezolvat problema.
Am o echipă pregătită. Vin cu noi.
Îți promit că-l voi proteja.
Ce tot spun? Nu și gata! Nu merg nici cu echipa ta.
Luke.
Dacă ai putea să bei din fântână, ai face-o?
Mă confunzi cu domnul muribund care caută un leac.
- Ce știi despre Owen Carver? - Că n-am fi făcut nimic fără el.
În loc să angajeze avocați ca să-mi recupereze fiul,
mi-a trimis fostul soț la celălalt capăt al lumii.
Și nu-i mulțumim?
Ar fi trebuit să mă întrebe. Thomas n-o să-și mai vadă tatăl.
Știi cum a făcut avere?
Ia companii ca un dictator militar din Europa anilor 1930.
Asta făcea atunci, acum e altfel.
Oamenii se schimbă când sunt pe ducă.
Vrea să dreagă busuiocul după ce-a fost prea lacom și să lase ceva bun în urmă.
Vrea doar să bea și să se facă bine.
Sper să n-o îmbutelieze ca s-o vândă.
Dormi.
VATICAN
Am eșuat, domnule.
Nu. N-ai eșuat până nu reușesc ei.
Au Biblia.
Ghinion.
- Știu ce să caute? - O să le găsească.
În cei 400 de ani de la tipărire, nimeni n-a reușit.
El e diferit.
O să reușească.
Îți reamintesc că nu trebuie să reușească.
Îți reamintesc și de datoria ta să protejezi omenirea de sine.
Fântâna a fost ascunsă cu un motiv.
Un motiv pentru care, de mii de ani,
ne-am asigurat că rămâne ascunsă.
E prea puternică, periculoasă și tentantă
ca să cadă în mâinile oamenilor.
- Măcar știu ce caută? - Cât de directă să fiu?
Viață veșnică. Tinerețe. Frumusețe. Bogăție. Sănătate. Putere.
Să continui?
Ce consideră ei mântuire.
Dar e mai mult de atât.
Până acum, ai fost reținută.
Apreciez asta,
dar e ineficient.
Ai încercat cu blândețe. E timpul să devii mâna judecății.
Știi ce face asta?
CAIRO, EGIPT
Piramidele din Giza au fost construite pe la 2600 î. Hr.
Faraonii erau obsedați de camere secrete.
Le-au construit în interior
ca să ascundă papirusurile și cunoștințele vremii.
Dacă-s secrete, de unde știi că-s acolo?
Bună întrebare.
Oamenii de știință au folosit o metodă numită muografie
ca să facă scanări 3D ale piramidelor.
Uite.
- Cum ai făcut rost de ele? - Cu ajutorul lui.
Uite ce au găsit scanările.
Camere secrete.
O grămadă. Camere în care n-a mai intrat nimeni.
Ești bine?
Când ajungem, dacă găsim ceva, ai grijă.
Charlotte, îți faci griji pentru mine?
Îți amintești masca zeului Inti?
N-ai întrebat de ce tata n-a luat-o,
deși a căutat-o toată viața.
Presupun că tu știi.
- L-am întrebat. - Și el a spus
"Călătoria și premiul".
A zis: "Unele lucruri nu le poți explica, le poți doar trăi".
Ai grijă, te rog.
Profesor Bishara?
Domnule Carver.
- Ne bucurăm să vă avem aici. - Da.
Nimeni nu cunoaște piramidele mai bine ca profesorul Bishara.
Deb, Murph. Stați aici și aveți grijă de ei.
Am înțeles.
Westergaard, stabilește un perimetru.
Nu știu de ce au nevoie de atâtea genți.
Nici ce conțin.
Piramidele au fost închise 3.000 de ani, până în 820 d.Hr.
Atenție la capete.
Când Abdullah Al-Ma'mun a ordonat să se intre și să caute comori.
Atunci a fost descoperită această intrare originală.
De atunci, am găsit galeria, și dedesubt, camera regelui.
Pe aici.
Dacă vrem să mergem sub cameră, dedesubt...
Prietene, nu-i nimic dedesubt.
Conform scanărilor noastre, există.
Preger.
- Mișcați-vă. - Domnule.
Treceți la treabă.
Ce faceți?
Nu. Nu faceți asta.
Timpul ne presează, profesore.
Dacă aș fi avut un an jumate să obțin toate autorizațiile,
crede-mă, aș fi făcut-o. Dar mor.
Nu am timp.
- Sigur înțelegi. - Nu.
Dle Carver, e inacceptabil!
Atunci, acceptați-mi scuzele.
Luați-l.
- Miller. - Pe aici.
- Nu puteți face asta. - Luați-l.
- Nu! E un loc sfânt. - Luați-l.
- Are dreptate. - Dle Carver!
Sigur putem intra legal. Dă-mi o oră, găsesc eu ceva.
- Nu pot. - Stai așa.
Adineauri ziceai un an jumate și acum nu-mi dai o oră?
Dacă-ți dau o oră, se fac trei, și după, cine știe câte.
Poate dura săptămâni.
Dați-vă în spate. Nu vreau să vă răniți.
Bine.
Thomas, vino cu mine.
- Ce părere ai? - Bishara are dreptate.
Dar și Owen are.
Charlotte, e aici.
O simt.
Contează cum ajungem acolo?
Da, contează.
Contează cum ajungem acolo.
Am bătut drum lung.
Când o să vedeți ce ne așteaptă dincolo de zid,
discuția asta n-o să mai aibă importanță.
- Haideți! - Mamă, hai!
N-arată bine.
Lasă-i pe toți în urmă.
Stați aici.
E un pasaj.
Uite cine a venit.
Bună ziua, domnilor.
Bună ziua. Mă tem că piramida e închisă.
Păcat! Speram să intru.
- Nu azi. E un eveniment privat. - Vin în pace.
Dar trebuie să intru.
Dacă e o problemă, am un băț zdravăn care să facă loc.
Și eu am un băț mare...
care blochează drumul.
Am înțeles.
E un eveniment privat.
Savurează-ți ceaiul.
Cu cine ținem?
Cu cine câștigă.
Simt că se apropie o furtună.
Conform scanării, e drept în jos,
prin centrul camerei.
Trebuie să fie dedesubt.
Asta trebuie să se miște.
- Luminile. - Am înțeles.
Ce e?
O cheie de boltă.
Se mișcă pe soclul ăsta.
Trebuie să găsim o cale s-o mutăm acolo.
S-o urnim.
Dlor, scoateți artileria grea. Vom avea nevoie de ea.
Atenție!
Mișcați-vă!
Nu se clintește.
E înțepenit.
Egiptenii erau ingineri inteligenți. Sigur e o metodă s-o urnească.
Trebuie doar să ne dăm seama cum.
Până te prinzi tu, noi o mișcăm.
- Preger, unelte. - Am înțeles.
Miller, adu sculele de mână.
Adu barosul.
Luke.
Atmosfera s-a schimbat.
De ce au arme la ei?
- Sunt agenți de securitate. - Am o presimțire. Nu ascultă.
A dat o căruță de bani ca să ajungă aici.
Preger.
E normal să fie nerăbdător.
Crede că o să fie salvat.
Nu puteți distruge totul.
Așa nu rezolvăm nimic.
E bazalt pietrificat. Durează o săptămână.
Aducem dinamită?
Nu detonăm nimic aici.
Sunt profesioniști. Știu ce fac. E sigur.
Sala asta are 5.000 de ani.
E periculos.
- S-ar putea dărâma totul. - Sunt de acord cu ea.
- Atunci dă-te la o parte. - Tu dă-te la o parte.
Nu gândești limpede.
Te crezi șefă...
Crezi că dacă ai bani, poți să distrugi totul?
Vii?
Dacă mergi tu, vin și eu.
- Să nu urmeze nimeni. - Stați aici! Nu intră nimeni.
Am înțeles.
Ați auzit. Să blocăm ușile.
E groasă treaba.
E timpul să ne alăturăm pierzătorilor.
Vii?
Acoperă-mă!
Ia mitraliera.
Ați ales tabăra greșită.
E liber.
Un doctor!
Am văzut ce-ai făcut acolo.
Suntem în aceeași echipă?
Să sperăm.
Preger, cred că trebuie să mergi primul.
Inscripțiile astea sunt paradoxale.
Adică?
"Binecuvântările sunt blesteme".
"Îngerii sunt demoni".
"Salvare e osândă".
"Fericit cel ce bea fără să-i fie sete.
Cel însetat se trădează pe sine".
O fundătură.
Seamănă cu pomul vieții.
Cele mai vechi reprezentări datează din era babiloniană.
Fresca asta reprezintă o hartă veche.
Cele patru colțuri ale lumii în jurul pomului vieții.
Zeița Naunet.
Ăsta e chihlimbar. Provine din rășina scoarței copacilor.
Protejează pomul vieții.
Civilizațiile antice îi ziceau piatră arzătoare.
Pomul vieții nu crește fără soare.
Asta e?
Cred că da.
E drum lung până jos. Sugestii?
- O parașută? - Mersi, Luke.
Thomas, stai lângă mine.
Ești bine, J.P.?
Nu prea, Miller.
Mulțumesc.
Uite ce am găsit.
- Nu pare cine știe ce. - Poate că nu pare.
Dar dacă trebuie...
să credem, atunci are o putere care ne depășește înțelegerea.
Blestemul e pe măsura binecuvântării.
Dacă nu ești pregătit pentru una, o primești pe cealaltă.
Mare atenție.
Ai onoarea, Luke.
Suntem aici pentru tine.
Să te vindecăm.
Să lăsăm asta deoparte. Curaj.
Mă rogi sau îmi ordoni?
Te invit.
Nu asta voiai?
Ce se petrece, Owen?
Fii drăguță și nu te băga.
- Nu ești bolnav. - Mă cam iriți.
Nu ești pe moarte.
Toți murim, e doar o chestiune de timp.
O vrei doar pentru tine.
Îți trebuie un cobai pentru capcană.
Să nu ne facem iluzii, știm de ce am venit.
E cea mai valoroasă substanță din lume.
O faci sau nu?
Bine.
Să te ajut.
Luke! Nu!
O să câștig jocul ăsta.
Coboară.
Coboară!
Mâna i se vindecă.
Să vedem dacă se vindecă și de asta.
Nu!
De ce n-ai băut?
E doar a ta.
Trebuie s-o închid.
Stai aici.
Ai încercat cu blândețe.
E timpul să devii mâna judecății.
Știi ce face asta?
Dacă bea cine nu trebuie, o închizi cu cheia asta.
Fântâna ispitește chiar și cele mai puternice suflete,
dar acea ispită ascunde o înșelăciune cruntă.
Dacă bei energia pură,
fântâna trebuie să ia viața celor la care ții cel mai mult.
Dar dacă persoana la care ții cel mai mult ești tu,
nu există niciun intermediar, niciun schimb,
doar conexiunea directă cu puterea infinită.
E implacabilă.
Într-o zi, omenirea va fi pregătită să primească ce-i oferă fântâna.
Până atunci, trebuie protejată.
Thomas, dă-mi mâna!
Thomas, repede.
Hai.
Repede.
Mai repede, Thomas.
Hai.
- Thomas! - Haide!
Haide.
Lângă mine, Thomas.
Luke!
Urmați-mă!
Ești bine?
Mai bine ca niciodată.
Voi?
Da.
A fost ce-ți doreai?
Nu.
A fost...
totul.
Dacă nu ești pregătit pentru tot, nu bea.
Mergem?
Sunt rari cei care sunt tentați și rezistă.
Asta înseamnă că...
te-am impresionat?
Ești bine, Abbas?
A mers cum sperai?
O zi ca oricare alta.
Ai găsit tablourile.
Acum l-ai găsit pe Owen Carver, creierul din spatele operațiunii.
Convenabil pentru unii.
Mai puțină bătaie de cap pentru tine.
Deci, vânătoarea continuă?
Încă te vânez?
Depinde de tine.
Unele lucruri nu trebuie găsite.
- Ai vreo listă? - Tu?
Am câteva idei.
Cât timp nu trebuie să mă ostenesc.
La revedere, Luke.
Mulțumesc că nu m-ai ucis.
Încă.
Dar dacă-mi dai un motiv să te vânez, am s-o fac.
Debs, ești bine?
Data viitoare intru cu tine.
Sigur. Nu tu, Murph.
Normal. Ai găsit ce căutai?
Nu. Nu era ce căutam.
Îmi pare rău că te-au dat afară.
Și mie pentru premiul tău.
Poate tata avea dreptate.
- Unele lucruri trebuie să rămână pierdute. - Să ai ce căuta.
Știu câțiva colecționari în oraș.
Sunt bani frumoși. Poate-ți găsesc ceva de muncă.
Sau poate găsim ceva pierdut.
Te gândești la ceva anume?
Am o idee.
Traducerea și adaptarea: jarvis