Seriál je voľne inšpirovaný životom Karla Lagerfelda.
Postavy, ich vzťahy,
čina a slová, miesta, príhody, udalosti
a umelecké výtvory
boli vymyslené či zmenené pre účely príbehu.
V takom prípade
má podobnosť postavám
výlučne dramatický zámer
a nemá stvárňovať skutočné osoby.
JESEŇ 1973
Haló?
Pán Lagerfeld? Tu je Marlene Dietrichová.
- Prosím? - Tu Marlene Dietrichová.
Vy nehovoríte po nemecky?
Karl!
Áno, madam Dietrichová.
Taká česť.
Veľa som o vás počula. Len dobré veci, nebojte.
Dietrichová?
- To ma teší. - Som v Paríži.
Prišli by ste ku mne na čaj?
S radosťou.
Montaigne Avenue 12.
Dnes o šiestej.
Prídem tam s veľkou radosťou.
Marlene?
Dobre. Môžeme začať.
Sme tu,
aby sme oficiálne oznámili vznik obchodnej asociácie návrhárov
haute couture a konfekcie.
Je nás osem. Štyri domy haute couture,
štyri značky konfekcie.
Poslaním tejto asociácie
je spojiť dohromady tradíciu výnimočnosti
s dynamickou kreativitou mladších návrhárov.
Cieľom tejto asociácie
je časovo zladiť naše sezónne prezentácie
a spolu stáť proti medzinárodnej konkurencii.
Ja budem prezident a pani Sonia Rykielová bude viceprezidentka.
Teraz odpovieme na vaše otázky.
Pani Crescentová, mohli by ste začať?
Čo poviete tým, ktorí vnímajú toto spojenie
ako koniec haute couture?
Mýlia sa.
Haute couture je pochodeň, ostatní pôjdu za ňou.
Ale vy narúšate hierarchiu.
Ste za jedným stolom s konfekciou.
To nie, sme dve krídla tej istej armády,
s kavalériou na jednej strane a pechotou na druhej.
Je to ako v 19. storočí,
aristokrati vytvorili spojenectvo s bohatou buržoáziou.
Módne domy prinášajú prestíž,
my naprávame ich imidž.
Až na to, že náš imidž nepotrebuje napravovať.
Ale konfekcia
priniesla francúzskej móde v pár ostatných rokoch úspech.
A preto sme dnes tu.
To nie.
Ďalšie otázky?
Takže, čo si myslíš...
- Vďaka. - ... o tých nových návrhoch?
Je úžasné byť v Paríži, môžem ísť do La Colombe d'Or.
Úplne to tam renovovali.
Sú tam úžasné nové izby s výhľadom na bazén.
Hej, bolo to fakt nádherné.
V auguste by sme mohli ísť všetci.
Áno.
Ja idem s Claudom. Uvidíme, ako bude.
Máme pred sebou naozaj veľmi dlhé prípravy.
Prepáč. O chvíľu som späť.
Takže...
Tuším vychádzate s nepriateľmi dobre ako Sovieti a Američania.
To je radosť spolupráce s Pierrom.
Ako keď vás dieťa chce pohladiť,
ale dostanete ranu.
Aspoň nikdy nie je nudný. Ale mýli sa.
Vážne? V čom?
Že nás stále berie ako druhoradých návrhárov.
Keby to tak bolo, neobliekal by som Marlene Dietrichovú.
Vy obliekate Dietrichovú? Pre Chloé?
Nie, pod svojím menom.
Zákazka pre Karla Lagerfelda.
Nevedela som, že robíte na zákazku.
Odpusťte, moja drahá Francine, ale vy a váš časopis ste ako Pierre.
Snobi.
Povedzte, čo pre ňu robíte.
Pre Dietrichovú?
Kostým.
Yves Saint Laurent nebude rád.
Ona vymyslela pánsky smoking 30 rokov pred Saint Laurentom.
Ja dám kredit tomu, komu patrí.
Najväčšia nemecká herečka odetá najlepším nemeckým návrhárom.
Taký článok napíšte vo Vogue.
Ona neznáša novinárov.
Všetci o nej chceme písať, ale nikomu to nevyšlo.
Ja viem.
Tak pozrite,
ak sa vám podarí presvedčiť Marlene, aby sa ukázala,
dám vám päť strán pre váš kostým
a môjho najlepšieho fotografa.
Nech váš asistent zavolá mojej asistentke.
Výborne. Spravme to.
Spoločník áno, ale asistent, nikdy.
Ja asistujem len sebe, aj to nie každý deň.
Nebudeme jej predsa hovoriť o našom súkromnom živote.
Súkromnom živote?
A aký vlastne je? Videl si ho v poslednej dobe?
A ohľadne Marlene Dietrichovej, možno som sa tak trochu unáhlil.
Malý problém.
Zostávaš, či ťa môžem odviezť?
Kvôli tebe budem meškať.
- Musím sa prezliecť. - Spravíme toto.
Po Marlene večera u mňa.
- Varím ja. - Veď ty nevieš.
- Mám deň na to naučiť sa. - Budeme jesť vonku, ale dnes nie.
Ja nechcem ísť von. Chcem ťa u seba, len ty a ja.
Odkedy my robíme také veci?
Čo myslíš tým „my“?
Platíš mi nájomné. Ale nikdy si u mňa nebol.
U teba je vždy tvoja mama. Takže kto som ja?
Asistent? Vážne?
Prečo takéto otázky?
Božemôj! Nie! Prečo mi to robíš práve teraz?
Ja mám prácu. Nemám čas na takýto rozhovor.
O tom nežartuj!
Jacques!
- Žiariaca hviezda už odišla? - Áno.
Chceš ísť so mnou dnes na večeru?
Rada. Pre zmenu V La Coupole?
- Áno, alebo môžeme s nimi. - Nie, Jacques.
- To je veľmi zlý nápad. - Prečo?
Jacques, ja môžem robiť, čo chcem, ale ty...
Karl by to vzal zle?
Dobrý večer.
Prosím, poďte za mnou.
Takže takto vyzeráte, pán Lagerfeld?
Vitajte vo veľkej lige. Viete, nie ste prvý.
Prvý?
Z Karlových priateľov, ktorí ho zradili a prešli k nám.
Vieš, prečo si citlivejší? Lebo v ňom hrá Delon.
Ako ho môžeš porovnávať s Le Crépuscule? Je úplne iný.
- Pustím nejakú hudbu. - Dobre.
Daniel, prinesieš nám prepeličie vajcia a také tie veci?
Nie je neskoro?
Páči sa?
Čo ste robili s Karlovými priateľmi?
Tí Američania boli sympatickí. Vulgárni, ale sympatickí.
Hej, prišli a odišli ako vietor.
Básnik.
A ako ste sa vy dvaja stretli?
Na večierku.
On sprevádzal neúspešného maliara. Hľadal nového chránenca.
Podľa neho mám pekný zadok.
Odvtedy mi stále pije krv ako pijavica.
Pravda je, že bol veľmi krehký, a stále je.
Spravil som z neho boha.
Pochádzate z Hamburgu.
Pekná štvrť. Blankenese.
Touché.
Ale žil som v Šlezvicku-Holštajnsku.
Rodičia tam mali pozemky.
Hanzovný dedič, ktorý teraz šije módne odevy v Paríži.
Dvadsať rokov.
Po tom som vždy túžil. V srdci som Parížan a návrhár.
Viete, čo o vás hovoria?
Že to je zázračný chlapec. Má tisíc nápadov za minútu.
Ale nepovedali vám, či sú moje nápady dobré.
Máte nejaký štýl?
Smiem?
Tieto šaty som si pre vás vysníval v dvanástich.
Vidiac vás v Modrom anjelovi.
A toto ste...
po Zahraničnej afére.
A tu ste v časoch Fritza Langa.
Tu...
A tu...
som mal 28 rokov.
Bola som vaša múza.
Vy stále ste, madam.
Odprevaďte pána von.
Ďakujem za vašu spoločnosť.
Odišla som z Nemecka tak dávno.
Rada som...
hovorila...
naším krásnym jazykom.
Lagerfeld!
Koľko máte rokov?
Tridsaťpäť,
o pár dní.
Našli ste ju?
Čo?
Slávu.
Slávu, ktorú ste hľadali,
keď ste v pätnástich prišli do Paríža.
Ešte nie.
Nie.
Marlene Dietrichová od Karla Lagerfelda 1973
Fakt výborná.
V námorníctve som ju počúval každý deň.
- Milujem ju. - Vy netancujete?
Ja sa pozerám.
- Ja neviem tancovať. - Nie. No tak.
Ani netušíte.
Tak, na zdravie!
Spíte s Karlom?
Dobre ho poznám. Lepšie ako vy.
Viem, že nemá rád, keď sa ho dotýkajú, ako panna.
- Tak čo spolu robíte? - Prečo ako panna?
Je impotent?
Znásilnili ho ako malého?
Alebo má odpornú chorobu?
A ja že ste najvyberanejšia skupinka v Paríži.
Yves.
Urážam vašu skromnosť?
Skromnosť. Aj tí Američania mali viac úrovne.
Možno nemá rád sex.
Ale ten majú radi všetci.
Yves to vie, ale nechce povedať.
Ja neviem nič.
V dvadsiatich som bol prudérny ako on.
Nemáte Karla radi, ale hovoríte len o ňom.
Máme ho radi.
Máme o neho starosť, nič viac.
- Toľko krásy, toľko mladosti... - To si myslíte?
Je škoda, že si tú radosť nikto neužil, nie?
Viete, Pierre,
to ja som odmietol dotýkať sa ho.
Nespím s tými, ktorých obdivujem.
Pôjdeme?
Trvalo ti to.
Čakal som rok, kým ma oslovíš.
Na kolená, génius.
Nechaj si ju. Nebude mi chýbať.
Hej.
Zabúdaš na niečo.
Koľko som ti dlžný? Asi máš taxu za prespatie.
Dobre?
Pekne ti sedia.
Áno.
Áno, dobre. Tu centimeter menej. Je tu malá medzera.
Ale sedia na jeho úzke boky a predlžujú mu nohy.
Krásna práca.
- Vestu. - Prinesiem ju.
Mohol si sa osprchovať. Páchneš sexom.
- Ty žiarliš? - Nie.
Nie?
- Mám ti o tom povedať? - Nie.
Nie?
Je to veľmi pekný muž. Tvári sa, že je krehký.
Má to rád natvrdo.
Šukal som ho celú noc.
Od jedenástej do piatej ráno. Nonstop.
- Páči sa mi. - Šesť hodín ho šukať, keď sa ti nepáči,
by bola škoda.
Chceš vedieť, kto to bol?
- Nechci to vedieť. - Jacques, čo máš dvanásť?
Povedz, ak chceš.
Inak nie. Je mi to fuk.
Yves Saint Laurent.
To je fór.
Karl, ja žartujem.
Lemovka na vrecká.
Prosím.
Výborne.
Ďakujem.
Karlito, si v pohode?
- Áno. - Všetko v poriadku?
Už je tu. Chvíľočku.
Marlene Dietrichová.
Dobrý deň.
Je pravda, čo vravia. Máte nápady.
Ten kostým je pekný.
Ale sú to javiskové šaty.
V divadle už nehrám.
Ja už nehrám.
Na šaty nepotrebujete javisko.
Inšpirovala som svet.
Nezničím to všetko tým, že predvediem svoj najhorší sen.
Chcela by som
niečo úplne skromné,
kostým na odovzdávanie Čestnej légie.
Viem o vašej činnosti počas vojny.
Bol by som poctený obliecť vás na tú príležitosť.
VOGUE KOLEKCIE
Tak príďte budúci utorok.
Takže, aká je?
Úchvatná.
Ale už to nevie.
Francine!
Je hrozné prísť takto načas.
- To je nevychovanosť. - Helmut Newton.
Ten fotograf. Kto ešte?
Traja Nemci, najväčšia herečka, najväčší fotograf...
kostým storočia.
Minerálku.
Ako veľmi chcete Dietrichovú?
Chcem ju veľmi.
Môj redakčný tím je pripravený.
Nie je úplne aktuálna,
ale pre moje čitateľky stále predstavuje ideál.
Silná žena, so sexepílom, ale skromná.
Inteligentná, provokatívna vo svojej elegancii, nezávislá.
Ak ju naozaj chcete, musíte jej dať viac ako päť strán.
- Desať? - Celý Vogue.
To by bolo fajn.
Saint Laurent vyzerá dobre. Má nového milenca?
Yves? Vždy.
Naša národná ikona Yves je úžasný milenec, a tiež ho milujeme.
Jedno je isté.
Vy nekreslíte francúzskym štýlom.
Šaty predsa nemusia byť nudné.
Ó, nie. Nie, nie. Čo tu ty robíš?
Šiel som za srdcom a našiel teba.
Nemáš na výber.
Ak chceš dnu, musíš prejsť cezo mňa.
Yves, tu nemôžeš byť.
Tak ma prinúť odísť.
Tieto sú jedovaté.
A robia škvrny. Zničia mi šaty.
Prinesiem ti krajšie.
Nikomu to nepovedz.
Nič medzi nami nie je.
Na váš rozkaz, poručík.
Šéfka Vogue ma prosila porozprávať sa s vami.
A napadlo mi, že by ste mali byť šéfredaktorkou celého čísla,
ako Fellini.
Čo chcete?
Ja nechcem nič, madam.
V čo...
dúfate,
keď mi ušijete ten kostým?
Mám o vás hovoriť?
Chcem ukázať, čo dokážem.
V to dúfam.
Ukázať komu?
Vám.
Všetkým.
Hlavne jednému či dvom ľuďom.
Oni vám podajú len prst a vy...
Ale dobre.
Vy ste nemecké vojnové dieťa,
ktorému sa podarilo žiť v Paríži.
To si zaslúži...
istú podporu.
Ale...
ak sa ukážem,
žiadam od vás jedno.
Nech nevyzerám ako stará žena,
oblečená ako Marlene Dietrichová.
Chcem niesť svoj údel s dôstojnosťou.
Ja sa skrývam každý deň, madam.
Nemám toto telo, ani túto veľkosť.
A nemám 35 rokov.
Ale toto ukazujem svetu, lebo to chcem, aby videl.
Keby ma videli takého, aký som, prejdú okolo mňa.
Nechcem vás nútiť niesť svoj údel s dôstojnosťou.
Vás nie.
Vďaka mne ho budete niesť ako ja
a ako ste žili celý svoj život.
S gráciou.
Dôverujte mi.
Chcel by som takto stráviť celý život.
V tomto hniezdočku, nič nerobiť.
Dofajči džoint a odíď.
To nie je veľmi pekné.
Cítiš vinu?
Čo je jeho do toho?
Spali ste spolu?
Fuj! Nie.
Vieš vôbec, že by s niekým bol?
Ja že nerád o ňom hovoríš.
Vždy bol taký?
Čo tým myslíš?
Keď mal 20, používal meno Roland.
Hanbil sa, že je Nemec.
A nikdy...
Nikdy s nikým?
Mal záujem len o tých, ktorí nemali záujem o neho.
Karl bol vždy sám.
Až s tebou.
A teraz si môj.
- Zbláznil si sa? - Silnejšie.
Silnejšie?
Marlene?
Fendi.
Meškám.
Kožušina, kožušina a kožušina.
Všetko najlepšie.
Vopred?
To nosí smolu.
Vždy som o takom sníval.
Videl som ho vo výklade v Laborie a vravím si,
že nikto na svete nebude mať odvahu ho nosiť, okrem teba.
Mama?
Pozri.
Skutočný buržuj.
Krása.
A Yves?
Čo s ním?
Čo o mne hovorí?
Ako to mám vedieť? Nevídam ho.
Nikdy som s ním nehovoril. Možno sme sa pozdravili,
ale nič iné, nemám záujem.
Veľa nerozpráva.
Chceš so mnou povečerať na moje narodeniny?
Bez mojej mamy.
- Naozaj? - Áno.
Zajtra večer, po fotení Dietrichovej.
S radosťou.
Je to veľký deň, drahá pani Dietrichová.
Dobrý večer, pán Lagerfeld.
Francine Crescentová, šéfredaktorka Vogue.
Nie som ja šéfredaktorka?
Isteže, ste.
Chcela som sa ubezpečiť, že pre vás všetko pripravili.
Svetlá, ako ste chceli.
Pripravili sme vám aj malý salónik,
kde sa budete môcť pripraviť v pokoji a tichu.
Takže...
Čas pre hlavný výtvor.
Toto je prvá hotová verzia. Ak bude treba úpravy, je tu Anita.
Odvážne!
Chcel som porušiť pravidlá dizajnu.
Tak som vzal hodváb, z ktorého normálne robíme podšívku,
a použil ho ako hlavný materiál.
Ako taký jemný materiál drží pokope?
Úžasné.
To je kúzlo. A Anitina práca.
Pridali sme tam trochu úpletu ako podšívku, aby to držalo.
Takže zvonka je ultraľahký.
Akoby splýval sám od seba.
Ale vnútri je to technický výtvor.
Vďaka hodvábu je elegantný a decentný,
ale je odvážny a nekonvenčný.
Je Marlene Dietrichová.
Pán Lagerfeld,
smiem s vami hovoriť?
Samozrejme.
Čo sa deje?
Povedzte, iste to vieme opraviť.
Vy sa pýtate mňa?
Že čo sa deje?
Áno, pýtam sa vás.
Veď je hrozný!
Myslím si, že ak...
Ak si dáte tú námahu vyskúšať si ho...
Vy ste...
farboslepý
alebo čo?
Je to hrozné.
Tá červená je hrozná.
Tá fialová je hrozná.
Tie dve dokopy sú úplne hrozné!
Ale vy chcete zažiariť za každú cenu!
Ale ja som sa vyjadrila jasne.
Jasnejšie to už ani nešlo!
Prosila som vás, aby som vyzerala dôstojne.
A vy spravíte čo?
Klaunovský kostým!
Trochu som sa odviazal.
To je tvorivý proces, tak to chodí, keď si najmete návrhára.
Nie som obyčajný plnič vašich prianí.
Kto si myslíte, že ste?
Nie ja
si obliekam Karla Lagerfelda.
To vy obliekate Marlene Dietrichovú.
Módny návrhár?
Predvádzajte sa pred novinármi
koľko len chcete,
ale nezabúdajte na jedno.
Módny návrhár
je len zrkadlom pre ženu,
ktorú oblieka.
Vy...
ste moje zrkadlo.
Ale existujete len...
ak sa odraz v zrkadle...
páči mne.
Povedzte svojim kolegom, nech si zbalia veci.
Pán Lagerfeld,
ja si neoblečiem
váš kostým.
Zbohom.
- Kam ide? - Tie divy.
Požiadal som ju zaplatiť a že vraj nemá peniaze.
- Ona to nebude fotiť. - Ona to nebude fotiť?
Tak čo spravíme?
Nemôžeme to zrušiť na poslednú chvíľu.
Nemôžem za to.
Ani ja.
Zabalíte to, Anita?
Áno, iste, Karl.
Vyzeráš krásne.
Dobrý večer.
Vravel som, že podľa mňa je smiešna herečka.
Dobrý večer.
Ďakujem.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Vďaka, že ste prišli.
Čo je?
Sú moji priatelia. Chcel som ich pozvať.
Mali sme byť sami.
Povedal som bez mojej matky, nie sami.
Áno.
- Čo tam stojíš? Posaď sa. - Dobre.
- Ahoj, Jacques. - Ahoj.
Vitaj.
- Vďaka. - Ako sa máš?
- Dobre, a ty? - Fajn.
- Dobrý večer, pane. - Dobrý.
- Chceš niečo na pitie? - Ďakujem.
Vraj ideš obliecť Dietrichovú?
Nenakupuje v Chanel?
Kto teraz kupuje Chanel, keď je mŕtva? Je to staromódne.
Ja nechápem, prečo Dietrichová oslovila teba.
Vieš, nemecké puto.
Nie, nevedela, že som Nemec.
Povedali jej o mojej práci. Chcela sa so mnou stretnúť.
Takže, ide to dobre?
Je radosť ju obliekať. Udržala si mladistvú postavu.
To vážne?
Jacques, v pohode?
Tvoj milenec vyzerá rozrušený.
Aký milenec?
Ja sa nezamilovávam.
- Vážne? - Nie.
Ozaj, sú pri tomto stole nejakí milenci?
Asi je zamilovaný.
- Vážne? - Ďalší zamilovaný pár.
Zabudol som si cigarety.
Je jeho milenec.
- Dobrý večer. Pomôžem nejako? - Nie, ja...
- Smiem si... - Prosím.
Už to začínaš chápať?
Si chytrý chlapík, nie?
Myslíš si, že to riadiš.
Všetkých šukáš.
Ale si len vibrátor pre dospelých, ktorí tvrdo pracujú.
Želáš si niečo, Karl?
Nie.
- Áno! - Gratulujem!
Všetko najlepšie, Karl.
Hnusné svinstvo!
Šťastné 40 narodeniny, synak.
Preklad titulkov: Miro Kováčik