SARJA ON LÖYHÄSTI KARL LAGERFELDIN ELÄMÄN INNOITTAMA.
JOTKUT HENKILÖISTÄ, HEIDÄN INTIIMIT JA AMMATILLISET SUHTEENSA,
TEKONSA JA JULKILAUSUMANSA, PAIKAT, VÄLIKOHTAUKSET JA TAPAHTUMAT,
SAMOIN KUIN TAITEELLISET LUOMUKSET
OVAT KIRJOITTAJIEN SEPITTÄMIÄ TAI MUOKKAAMIA DRAMATIIKAN VUOKSI.
MAHDOLLISEN SEPITTEEN TAI MUOKKAUKSEN
SAMANKALTAISUUS OIKEAAN HENKILÖÖN TAI KENENKÄÄN TARINAAN
ON VAIN DRAMAATTISTA TARKOITUSTA VARTEN
EIKÄ SEN OLE MÄÄRÄ VIITATA OIKEAAN HENKILÖÖN TAI HÄNEN TARINAANSA.
SYKSY 1973
Haloo?
Herra Lagerfeld? Täällä on Marlene Dietrich.
- Anteeksi, kuinka? - Täällä on Marlene Dietrich.
Ettekö puhu saksaa?
Karl!
Kyllä, madame Dietrich.
Tämä on suuri kunnia.
Minulle on kerrottu teistä. Pelkkää hyvää, olkaa rauhassa.
Dietrich?
- Mukava kuulla. - Olen Pariisissa.
Tulisitteko luokseni nauttimaan teetä?
Mielihyvin.
12 Montaigne Avenue.
Tänään kuudelta.
Tulen oikein mielelläni.
Marlene?
Olemme valmiita. Voimme aloittaa.
Olemme täällä
ilmoittamassa virallisesti haute couture- ja valmisvaatesuunnittelijoiden
ammattiyhdistyksen perustamisesta.
Meitä on kahdeksan. Neljä haute couture -taloa
ja neljä valmisvaatemerkkiä.
Yhdistyksen takana on ajatus
tuoda yhteen huippuosaamisen perinne
ja nuorempien suunnittelijoiden dynaaminen luovuus.
Yhdistyksen tavoitteena
on synkronoida kausittaiset näytöksemme
ja seistä rinta rinnan kansainvälistä kilpailua vastaan.
Minusta tulee puheenjohtaja ja Sonia Rykielistä varapuheenjohtaja.
Vastaamme kysymyksiinne.
Rouva Crescent, haluatteko aloittaa?
Mitä sanotte niille, joiden mielestä tämä liitto
on haute couturen loppu?
He ovat väärässä.
Haute couture on keulakuva, muu tulee jäljessä.
Mutta te hävitätte hierarkioita.
Istutte samassa pöydässä valmisvaatteiden kanssa.
Emme, olemme saman armeijan kaksi haaraa,
ratsuväki yhdellä ja jalkaväki toisella puolella.
Samoin kuin 1800-luvulla,
jolloin aristokraatit liittoutuivat rikkaiden porvarien kanssa.
Muotitalot tuovat arvovallan,
me palautamme heidän imagonsa.
Tosin imagomme ei kaipaa palauttamista.
Mutta valmisvaatteet
ovat luoneet ranskalaisen muodin menestyksen viime vuosina.
Ja siksi me olemme täällä tänään.
Ei pidä paikkaansa.
Onko muita kysymyksiä?
Mitä tuumitte...
- Kiitos. - ...uusista luomuksista?
Hienoa olla Pariisissa, pääsen La Colombe d'Oriin.
Hotelli on täysin remontoitu.
Heidän uusista huoneistaan näkee uima-altaalle.
Niin, se oli huikeaa.
Voisimme lähteä sinne yhdessä elokuussa.
Kyllä.
Lähden Clauden kanssa. Katsotaan, järjestyykö se.
Meillä on edessämme varsin pitkiä proseduureja.
Anteeksi. Palaan kohta.
Kappas vain.
Tulette toimeen sekä liittolaisten että vihollisten kanssa.
Pierren kanssa on ilo työskennellä.
Hän on kuin halaamaan tuleva lapsi,
joka vahingossa sattuukin lyömään.
Ainakaan hän ei ole tylsä. Mutta väärässä hän on.
Niinkö? Missä asiassa?
Siinä, että pitää meitä edelleen toisen luokan suunnittelijoina.
Jos asia olisi niin, en vaatettaisi Marlene Dietrichiä.
Suunnitteletteko Dietrichille? Chloén nimelläkö?
En, teen sen omalla nimelläni.
Karl Lagerfeldin mittatilaustyönä.
En tiennyt, että teette tilaustöitä.
Suokaa anteeksi, rakas Francine, mutta te ja lehtenne olette kuin Pierre.
Snobeja.
Kertokaa, mitä teette hänelle?
Dietrichillekö?
Asun.
Yves Saint Laurent ei riemastu.
Dietrich keksi naisten smokin 30 vuotta ennen Saint Laurentia.
Kunnia sille, jolle kunnia kuuluu.
Saksan suurimman näyttelijättären pukee Saksan paras suunnittelija.
Tehkää juttu Vogueen.
Dietrich vihaa toimittajia.
Jokainen on pyytänyt juttua, mutta tuloksetta.
Tiedän.
Kuulkaa.
Jos saatte Marlenen näyttäytymään,
saatte viisi sivua asuillenne
ja yhden parhaista kuvaajistani.
Avustajamme saavat olla yhteydessä.
Oikein hyvä. Tehkäämme niin.
Apuri käy, mutta avustaja en ole.
Minä avustan vain itseäni enkä edes joka päivä.
Ei ollut tarkoitus kertoa hänelle yksityiselämästämme.
Yksityiselämästäkö?
Miten se sujuu? Oletko nähnyt sitä viime aikoina?
Saatoin mennä asioiden edelle Marlene Dietrichin suhteen.
Olen liemessä.
Jäätkö vai vienkö sinut jonnekin?
Myöhästyn sinun takiasi.
- Pitää vaihtaa vaatteet. - Teemme näin.
Marlenen jälkeen päivällinen luonani.
- Minä kokkaan. - Et osaa kuitenkaan.
- Ehdin oppia iltapäivän aikana. - Syömme ulkona, mutta emme tänään.
En halua ulos. Haluan sinut luokseni, vain sinä ja minä.
Mistä alkaen me teemme moista?
Mitä tarkoitat "meillä"?
Maksat vuokrani. Etkä ole koskaan nähnyt asuntoani.
Äitisi on aina teillä. Mikä minä olen?
Avustaja? Ihanko totta?
Mistä nämä kysymykset tulevat?
Voi luoja! Ei! Miksi teet näin minulle nyt?
Minulla on töitä. En ehdi käydä tätä keskustelua.
Tuo ei ole vitsi!
Jacques!
- Joko se tähdenlento lähti? - Joo.
Syödäänkö yhdessä tänään?
Se olisi mukavaa. Vaihteeksi La Coupolessa?
- Tai voisimme lähteä heidän mukaansa. - Ei.
- Se on huono ajatus. - Miksi?
Minä voin tehdä mitä haluan, mutta sinä...
Pahastuisiko Karl?
Hyvää iltaa.
Seuratkaa minua.
Vai tuolta te näytätte, herra Lagerfeld?
Tervetuloa isoihin piireihin. Ette ole ensimmäinen.
Ensimmäinenkö?
Karlin ystävistä, jotka pettivät hänet ja tulivat tänne.
Tiedättekö, miksi se elokuva herkistää? Koska siinä on Delon.
Kuinka voitte verrata sitä Le Crépusculeen? Se on erilainen.
- Laitan musiikkia soimaan. - Selvä.
Daniel, laittaisitteko tarjolle viiriäisenmunia ja vastaavaa?
Jotain pikkusyötävää.
Pidätkö siitä?
Mitä teit Karlin ystävien kanssa?
Ne amerikkalaiset olivat mukavia. Vaikkakin rahvaanomaisia.
He tulivat ja lähtivät kuin tuulispäät.
Runoilija.
Miten te kaksi tapasitte?
Päivälliskutsuilla.
Hän kaitsi huonoa taidemaalaria. Hän etsi uutta suojattia.
Hänestä minulla oli hyvä perä.
Hän on kupannut minua siitä saakka kuin iilimato.
Totta puhuen hän oli hauras pikkuotus ja on edelleenkin.
Minä tein hänestä jumalan.
Olette kotoisin Hampurista.
Mukavaa seutua. Blankenese.
Kyllä vain.
Vartuin Schleswig-Holsteinissa.
Vanhemmillani oli maatila.
Hansaliiton perijä, joka nyt tekee muotivaatteita Pariisissa.
20 vuoden ajan.
En voinut kuvitella muuta. Olen pariisilainen ja suunnittelija.
Tiedättekö, mitä teistä sanotaan?
Että hän on ihmepoika. Hän saa tuhat ideaa minuutissa.
Kukaan ei kuitenkaan sanonut, että ideani olivat hyviä.
Onko teillä jokin tyyli?
Sallitteko?
Kuvittelin teille tämän asun, kun olin 12-vuotias.
Nähtyäni teidät Sinisessä enkelissä.
Tässä te jälkeen...
Berliinin raunioitten keskellä.
Billy Wilder.
Ja tässä olette Fritz Langin aikoihin.
Te...
Ja tässä...
Olin 28-vuotias.
Olin teidän muusanne.
Olette edelleen, madame.
Saattakaa herra ulos.
Kiitos seurastanne.
Lähdin Saksasta kauan sitten.
Nautin siitä,
että sain
puhua kaunista kieltämme.
Lagerfeld!
Kuinka vanha olette?
Täytän 35
parin päivän päästä.
Oletteko löytänyt sen?
Minkä?
Maineen.
Maineen, jota etsitte,
kun tulitte Pariisiin 15-vuotiaana.
En ihan vielä.
En.
Tuo on upea.
Kuuntelin sitä joka päivä merivoimissa.
- Tämä on hieno. - Ettekö tanssi?
Minä katselen.
- En osaa tanssia. - Ettekö? Tulkaa.
Ette arvaakaan.
Nostetaan malja!
Makaatko Karlin kanssa?
Tunnen hänet hyvin. Paremmin kuin sinä.
Hän ei halua, että kukaan koskettaa. Hän on kuin neitsyt.
- Mitä te kaksi teette? - Mitä tämä neitsythöpinä on?
Onko hän impotentti?
Raiskattiinko hänet lapsena?
Vai onko hänellä sukupuolitauti?
Ja minä luulin tätä Pariisin sivistyneimmäksi joukoksi.
Yves.
Loukkaanko kainouttasi?
Kainoutta. Jopa amerikkalaisilla on enemmän tyylitajua.
Tai ehkä hän ei pidä seksistä.
Kaikkihan siitä pitävät.
Yves tietää, muttei kerro.
En tiedä yhtään mitään.
Olin yhtä kaino, kun olimme 20-vuotiaita.
Et pidä Karlista, mutta puhut vain hänestä.
Pidämme hänestä.
Olemme vain huolissamme hänestä.
- Niin kaunis ja niin nuori... - Niinkö sinusta?
Mikä vahinko, ettei kukaan ole saanut häntä.
Kuulehan, Pierre.
Minä kieltäydyin koskemasta Karliin.
En makaa niiden kanssa, joita ihailen.
Lähdetäänkö?
Kylläpä se kesti.
Olen odottanut vuoden, että puhut minulle.
Käy polvillesi, neropatti.
Voit pitää sen. En kaipaa sitä.
Hei.
Unohdat jotain.
Mitä olen velkaa? Taidat laskuttaa koko yöstä.
Riittääkö tämä?
Sopii hienosti.
Kyllä.
Oikein hyvä. Sentti pois täältä. Tähän jää vähän löysää.
Mutta se sopii kapeaan lantioon ja saa jalat näyttämään pidemmiltä.
Oikein hyvää työtä.
- Liivi. - Hoidan sen.
Olisit käynyt suihkussa. Haiset seksiltä.
- Käykö kateeksi? - Ei.
Eikö?
- Haluatko, että kerron siitä? - En.
Etkö?
Hän on varsin komea mies. Leikkii haurasta.
Tykkää kovistelusta.
Panin häntä koko yön.
Iltayhdestätoista aamuviiteen. Tauotta.
- Pidän hänestä. - Panna kuusi tuntia miestä, josta ei pidä.
Se olisi säälittävää.
Kerronko, kuka se oli?
- Et halua tietää. - Oletko keskenkasvuinen, Jacques?
Kerro, jos mielesi tekee.
Muuten älä. En välitä.
Yves Saint Laurent.
Se on vitsi.
Karl, kunhan vitsailen.
Taskuissa on tereet.
Ole hyvä.
Hyvä on.
Kiitos.
Kaikki hyvin, Karlito?
- Kyllä. - Kaikki hyvin?
Siinä hän on. Hetkinen vain.
Marlene Dietrich.
Tervehdys.
Se, mitä sanotaan, on totta. Teillä on ideoita...
Asu on sievä.
Mutta teette minulle näyttämöasuja.
En esiinny enää teatterissa.
En näyttele enää.
Ette tarvitse näyttämöä pukeutuaksenne.
Innoitan maailmaa.
En aio pilata sitä paljastamalla muille painajaistani.
Minä haluaisin
jotain hyvin vaatimatonta,
asun kunnialegioonaseremoniaani varten.
Tiedän osuudestanne ja urheudestanne sodassa.
Olisi kunnia pukea teidät siihen tilaisuuteen.
VOGUE-KOKOELMAT
Tulkaa sitten ensi tiistaina.
Millainen hän on?
Ihastuttava.
Mutta ei tiedä sitä itse.
Francine!
Kamalaa saapua tällä tavalla.
- Se on epäkohteliasta. - Helmut Newton.
Valokuvaaja. Keitä muita?
Kolme saksalaista, paras näyttelijätär, paras valokuvaaja,
vuosisadan asu.
Mineraalivettä.
Miten kipeästi haluatte Dietrichin?
Haluan hänet oikein kovasti.
Toimitusryhmäni on valmiina.
Hän ei ole ihan ajankohtainen,
mutta hän on edelleen lukijoitteni idoli.
Vahva nainen, seksikäs, silti vaatimaton.
Älykäs, provokatiivisen elegantti, itsenäinen.
Jos todella haluatte hänet, antakaa hänelle enemmän kuin viisi sivua.
- 10? - Koko Vogue.
Se ei olisi hassumpaa.
Saint Laurent näyttää hyvältä. Onko hänellä uusi rakastaja?
Yvesillä? Aina.
Kansallinen ikonimme, Yves, on mahtava rakastaja. Mekin rakastamme häntä.
Yksi asia on varma.
Piirrostyylinne ei ole ranskalainen.
Ei kuvan vaatteesta tarvitse olla tylsä.
Voi ei. Mitä teet täällä?
Seurasin sydäntäni ja löysin sen täältä.
Ei ole vaihtoehtoja.
Jos haluat tulla sisään, joudut kiipeämään ylitseni.
Et voi olla täällä, Yves.
Pakota minut lähtemään.
Nämä ovat myrkyllisiä.
Niistä jää tahroja. Ne pilaavat vaatteeni.
Hankin sinulle sievempiä.
Älä kerro kenellekään.
Meidän välillämme ei ole mitään.
Käskystä, luutnantti.
Voguen päätoimittaja aneli haastattelua teiltä.
Minusta teidän pitäisi olla koko julkaisun päätoimittaja.
Kuten Fellini oli.
Mitä haluatte?
En halua mitään, madame.
Mitä
toivotte saavanne siitä,
jos teette tämän asun minulle?
Haluatteko, että puhun teistä?
Haluaisin näyttää, mihin pystyn.
Sitä minä toivon.
Kenelle?
Teille.
Kaikille.
Ja erityisesti parille tyypille.
He antavat teille pikkusormen ja te...
Olkoon.
Olette saksalainen sodan lapsi,
joka menestyi Pariisissa.
Siihen tarvitaan
auttavaa kättä.
Mutta
jos suostun näyttäytymään,
pyydän teiltä yhtä asiaa.
Älkää tehkö minusta vanhaa naista,
joka on pukeutunut Marlene Dietrichiksi.
Haluan kantaa kurjuuteni arvokkaasti.
Minä kätken itseni joka päivä.
Ei tätä vartaloa eikä tätä kokoa.
Enkä ole 35-vuotias.
Mutta näytän sen maailmalle, koska sen se haluaa nähdä.
Jos ihmiset näkisivät minut, he ohittaisivat minut.
En halua, että kannatte surkeuttanne arvokkaasti.
Ette te.
Laitan teidät kantamaan sen kuten minä omani,
ja niin kuin olette aina elänyt.
Uljaan upeasti.
Luottakaa minuun.
Haluaisin viettää koko elämäni näin.
Tässä pikku pesässä, joutilaana.
Polta se sätkä ja lähde.
Tuo ei ollut kilttiä.
Podetko syyllisyyttä?
Mitä väliä sillä on hänelle?
Oletteko maanneet?
Yök! Emme.
Onko hän koskaan ollut kenenkään kanssa?
Luulin, että et halua puhua hänestä.
Onko hän aina ollut sellainen?
Millainen siis?
20-vuotiaana hän käytti nimeä Roland.
Häntä hävetti olla saksalainen.
Eikä koskaan...
Ei koskaan parisuhteessa?
Häntä kiinnostivat vain ne, jotka eivät kiinnostuneet hänestä.
Karl on aina ollut yksin.
Ennen sinua.
Ja nyt sinä olet minun.
- Oletko hullu? - Kovempaa.
Kovempaako?
Marlene?
Fendi.
Olen myöhässä.
Karvaa, karvaa ja lisää karvaa.
Hyvää syntymäpäivää.
Etukäteenkö?
Se tietää huonoa onnea.
Olen aina halunnut sellaisen.
Näin sen Laborien ikkunassa ja tuumin,
ettei kenelläkään olisi kanttia pitää sitä nyt, paitsi sinulla.
Äiti?
Katso.
Oikea porvari.
Onpa ihana.
Entä Yves?
Mitä Yvesistä?
Mitä hän sanoo minusta?
Mistä minä tiedän? En tapaa häntä.
En ole koskaan puhunut hänelle. Korkeintaan tervehtinyt,
eikä minua kiinnosta mikään muu.
Hän ei juurikaan puhu.
Lähdetkö päivälliselle syntymäpäiväni kunniaksi?
Ilman äitiäni.
- Ihanko totta? - Kyllä.
Huomisiltana Dietrichin show'n jälkeen.
Mielihyvin.
Tämä on suuri päivä, rakas rouva Dietrich.
Huomenta, herra Lagerfeld.
Francine Crescent, Voguen päätoimittaja.
Enkö minä olekaan päätoimittaja?
Olette tietenkin.
Halusin varmistaa, että kaikki oli valmista.
Valot, jotka pyysitte.
Varasimme myös pienen huoneen,
jossa voitte valmistautua kaikessa rauhassa.
No, sitten...
Vetonaulan aika.
Tämä on ensimmäinen versio. Anita hoitaa mahdolliset muutokset.
Se on rohkea!
Halusin rikkoa suunnittelun säännöt.
Otin silkkiä, jota yleensä käytetään vuorina,
ja käytin sitä päämateriaalina.
Kuinka pehmeä materiaali säilyttää kuosinsa?
Hämmästyttävää.
Se on taikaa. Tämäkin on Anitan työtä.
Lisäsimme punoksia pitämään sen kasassa.
Ulkoa päin se on ultrakevyt.
Se näyttää laskeutuvan itsestään.
Mutta sisältä se on tekninen saavutus.
Silkki on eleganttia ja aliarvostettua,
mutta rohkeaa ja epäsovinnaista.
Kuten Marlene Dietrich.
Herra Lagerfeld,
voimmeko jutella hetken?
Ilman muuta.
Missä vika?
Kertokaa, pystyn varmasti korjaamaan asian.
Kysyttekö minulta?
Kysyttekö, missä on vika?
Kyllä, kysyn sitä teiltä.
Mutta se on hirveä!
Jospa te vaivautuisitte
kokeilemaan sitä, saisin varmasti vakuutettua teidät.
Oletteko te
värisokea?
Vai mikä?
Se on kauhea.
Punainen on kauhea.
Violetti on kauhea.
Ne kaksi yhdessä, erityisen kauheaa!
Mutta te halusitte loistaa hinnalla millä hyvänsä.
Sanoin sen selvästi.
Sen selvemmin sitä ei olisi voinut sanoa!
Pyysin asuun arvokkuutta.
Ja mitä te teitte minulle?
Hovinarrin asun.
Otin pieniä vapauksia.
Se on minun visioni. Sen saa, kun palkkaa suunnittelijan.
Tehtäväni ei ole vain täyttää toiveitanne.
Kuka luulette olevanne?
Tässä en ole minä
pukeutumassa Lagerfeldiin.
Vaan te pukemassa Marlene Dietrichiä.
Muotisuunnittelija?
Pöyhkeilkää mielin määrin
toimittajien edessä,
mutta älkää unohtako yhtä asiaa.
Muotisuunnittelija
on vain peili sille naiselle,
jonka hän vaatettaa.
Te
olette minun peilini.
Olette olemassa vain,
jos peilistä heijastuva kuva
miellyttää minua.
Käskekää kollegojenne pakata tavaransa.
Herra Lagerfeld,
minä en aio pukeutua
teidän pukuunne.
Näkemiin.
- Minne hän lähtee? - Diivat.
Pyysin häneltä maksua, ja hän sanoo, ettei hänellä ole rahaa.
- Hän ei suostu kuvaan. - Eikö hän suostu kuvaan?
Mitä me sitten teemme?
Emme voi perua viime hetkellä.
Syy ei ole minun.
Eikä minun.
Laittaisitko sen pois, Anita?
Totta kai, Karl.
Olet komea.
Hyvää iltaa.
Olin sanomassa, että hän on naurettava näyttelijätär.
Hyvää iltaa.
Kiitos.
- Hyvää iltaa. - Hyvää iltaa.
Kiitos, että tulitte.
Mitä?
He ovat ystäviäni. Halusin kutsua heidät.
Meidän piti olla kaksin.
Sanoin, ettei äitini tulisi, en sitä, että olisimme kaksin.
Niin.
- Miksi seisot siinä? Käy istumaan. - Selvä.
- Iltaa, Jacques. - Iltaa.
Tervetuloa.
- Kiitos. - Kuinka voit?
- Hyvin. Entä itse? - Hienosti.
- Hyvää iltaa, herra. - Iltaa.
- Haluatko juotavaa? - Kiitos.
Sinäkö vaatetat Dietrichin?
Eikö hän osta Chanelilta?
Kuka Chanelia vetää nyt, kun Coco kuoli? Se on vanhanaikainen.
En ymmärrä, miksi Dietrich palkkasi sinut.
Teitä yhdistää Saksa.
Ei hän tiennyt, että olin saksalainen.
Hän tiesi töistäni. Hän halusi tavata.
No, eteneekö asia?
On ilo vaatettaa hänet. Hän on säilyttänyt nuoruuden mittansa.
Ihanko totta?
Onko kaikki hyvin?
Rakastajasi on tolaltaan.
Mikä rakastaja?
En rakastu ikinä.
- Etkö muka? - En.
Onko pöydässä rakastavaisia?
Hän lienee rakastunut.
- Niinkö? - Toinen rakastunut pari.
Unohdin savukkeeni.
Tuo on hänen kultamurunsa.
- Hyvää iltaa. Voinko auttaa? - Ei.
- Voinko... - Siitä vain.
Alatko ymmärtää?
Olet nokkela kaveri, vai mitä?
Sinulla on muka homma hoidossa.
Panet kaikkia.
Mutta olet pelkkä seksilelu liikaa raataville aikuisille.
Aiotko toivoa jotain?
En.
Onneksi olkoon!
Hyvää syntymäpäivää, Karl.
Mitä paskaa!
HYVÄÄ 40-VUOTISPÄIVÄÄ, POIKA.
Käännös: Tarja Forss