Kokių įrodymų turi?
Ten buvo liudininkų.
Žmogus, panašus į Macherį,
pastebėtas seserijos vakarėlyje Vindzoro koledže 1997 m.
Tais pačiais metais įvyko žmogžudystės.
Tai tik spekuliacijos. Jos nepatvirtintos.
Buvo patvir…
Eina šikt!
Ilgai važiavom.
Po perkūnais.
- Gali mane nufotografuoti? - Taip.
Gerai. Gražu.
Jau.
Pala, dar vieną. Dar vieną.
Gerai, noriu sysiuko. Eikim vidun.
Kodas…
7-8-2-2.
Ar tu pasiruošusi…
…nuotykiui Macherio name?
Oho.
O Dieve.
Neįtikėtina.
Tikro žudiko namas.
Tobula.
Ar ne?
Viskas identiška.
NUOTYKIS MACHERIO NAME VUDSBORO ŽUDYNĖS
Šaunu.
Netikras kraujas.
Pažiūrėk, pažiūrėk.
Prisisiosiu į kelnes.
Maže, čia Sidnė Preskot
šovė Biliui Lūmiui į veidą, po to…
…kai subadė jį skėčiu. Aš žinau.
Kur tualetas?
Ten spinta, kur slėpėsi Sidnė.
Atsimeni? Prieš durdama jam skėčiu.
Aha.
Radau.
DŪRIS
Kaip šaunu.
Kaip šaunu!
Neįtikėtina.
Amber…
Ir Ričis. Tai yra…
Skotai?
Skotai.
Alio.
Skotai!
Biče, kur pradingai?
- Kas atsitiko? Kas? - Ten Vaiduoklio veidas!
Ten Vaiduoklio veidas! Kažkas su ta kauke!
Ką čia kalbi?
Tame kambaryje yra kažkas su Vaiduoklio kauke.
Neik ten. Skotai! Skotai!
Jūs šiąnakt mirsite!
Netikras.
Kaip kietai.
Įtaisytas judesio daviklis.
Pažiūrėk.
Ar mėgsti siaubo filmus?
Nagi, pažiūrėk.
Kaip šaunu.
Naujos technologijos.
Atrodė toks tikras.
Kaip šaunu.
Oho.
- Jis įjungtas štai čia. - Ką?
- Na, štai. - Kaip nesveika.
Kambarys, kuriame Stju rengė vakarėlį,
ir atsiviliojo Sidnę, kad ją nužudytų.
Sako, kad visa tai buvo Bilio idėja,
bet mane visad labiau žavėjo Stju protas.
- Kurį mėgsti tu? - Ką?
Mano mėgstamas paauglys žudikas? Joks.
Visą laiką būsi tokia?
Ko iš manęs nori?
Gerai. Mažuti, ar žinojai, kad čia
Sidnė numetė TV Stju ant galvos?
Ištaškė beprotybės apimtas smegenis?
Bet ar ji jį nužudė?
Girdėjai tinklalaidę.
Yra daug teorijų, kad Stju liko gyvas.
Ne. Buvo lavonas.
Jį nuvežė į lavoninę ir palaidojo.
To nesuklastosi.
Apžiūrėkim virtuvę.
AMBER FRIMAN – SUDEGINTA
Čia Sidnė ir Geilė Veters
prieš keletą metų pačirškino Amber Friman.
Čia ją padegė.
Nenorėčiau taip mirti.
- O, Dieve! - Jis netikras.
Kaip juokinga.
Prasideda.
Alio.
Sveikas, Skotai. Labas, Medison.
Sveiki atvykę į „Nuotykį Macherio namuose“.
Ar smagu?
Nerealu.
Mėgstate baisius filmus?
Atsakyk, atsakyk.
Taip. Mano vaikinas siaubo filmų gerbėjas.
Koks tavo mėgstamiausias?
- „Dūris 1“. - Metas pažaisti žaidimą.
Siaubo filmų protmūšis. Trys klausimai.
Jei suklysi – mirsi. Pirmas klausimas:
Pirmajame „Košmaras Guobų gatvėje“ filme,
kas mirė pirmas?
- Tina Grei. - Teisingai.
Antras klausimas:
Filme „Žmonės po laiptais“,
koks mamytės ir tėvelio dukters vardas?
- Elis. - Labai gerai.
Dabar pabandykim sunkų klausimą.
Filme „Penktadienis 13-a“.
Kiek metų buvo Džeisonui Vorhesui, kai jis nuskendo?
„Paskutiniame skyriuje“
sužinojome, kad ponia Vorhes pagimdė 1946 metais, ar ne?
Pirmajame filme du advokatai miršta
prisiminimuose iš 1958 metų.
Džeisonas paskendo vasarą prieš tai. Vadinasi, 1957 m.
Gimė 1946 m., paskendo 1957 m.
Vienuolika. Džeisonui buvo 11 metų.
Užjaučiu, Skotai. Neteisingai.
Nesąmonė. Suskaičiavau teisingai.
Suktas klausimas. Džeisonas nepaskendo.
Labai įspūdinga, Medison.
Skotui pasisekė, kad gali pasikliauti tavim.
Atrodo, nereikės jūsų nudurti.
Linkiu šiurpios nakties.
Nepamirškit skirti mums penkių…
- Tau labai nuobodu? - Nemoku apsimetinėti.
- Kodėl su manim čia atvažiavai? - Nes labai spaudei.
Tikėjausi, kad pavyks apsimesti, bet kai atvažiavom… Čia taip nyku.
Nori važiuoti iš čia?
Nenoriu būti čia, jei nenori tu. Galim važiuoti namo.
- Galime tuojau pat važiuoti? - Taip.
Ne. Per vėlu.
Atleisk.
Pasistengsiu labiau. Pažadu.
Gerai. Man reikia į tualetą.
Koridoriaus gale, kairėje.
NEŽINOMAS NUMERIS
Alio?
Tu šiąnakt mirsi.
Skotai, kodėl man skambini?
Čia ne Skotas.
Gerai.
Tuomet kas?
Tas, kuris tave nužudys.
Tas baisus balsas truputį seksualus.
Bet dar pasitreniruok.
Klausk, kalyte.
Perrėšiu tave perpus ir išplėšiu vidurius!
Pavadinai mane kale?
Žadėjau pasistengti, bet to jau per daug. Nieko čia smagaus.
Nes linksmoji dalis baigėsi, Medison.
Skotai!
Jie niekad nespėja laiku.
Skotai!
Mes dar nebaigėm.
Eik šikt!
- Čia aš. - Kas per velnias?
- Tu man trenkei? - Kas tau užėjo?
Atleisk, pamaniau…
Sakei, kad pasistengsi. Kvailai sumaniau.
Aišku, kad kvailai!
Jis pajudėjo.
Taip. Jis elektrinis. Juda.
Ne. Jis pajudėjo…
Kitaip.
Ką?
Ne!
Eik šikt!
Ne, ne, ne.
KLYKSMAS 7
Dieve, išgąsdinai mane.
Įvarysi man infarktą.
- Atsiprašau. - Ką čia darai?
Na…
Pagalvojau,
kad dar nebuvau įsliūkinęs pas tave per langą.
Buvau namie. Nuobodžiavau,
žiūrėjau teliką…
Rodė „Dūrį“.
Ir pagalvojau apie tave.
Siaubas.
Bilis įsmuko per Sidnės langą, taigi…
Puikiai žinau.
Jei mama tave čia sučiups…
Tik pasibučiuokim.
- Labas. - Labas.
Negali pasibelsti?
- Beldžiausi. - Negali sulaukti atsakymo?
Kas nors negerai?
Ne.
- Ne. Viskas gerai. - Tu tikra?
Benai, kaip ten laikaisi?
Ant grindų. Už lovos.
Labas, ponia Evans.
Kaip laikotės šį vakarą?
Na, aš pavargus. Jau vėlu.
Todėl ir nenorėjau trikdyti jūsų
ir belstis į duris.
Koks tu rūpestingas.
Išeik.
- Bet jis jau čia. - Ne.
Viskas gerai. Išeinu.
Labanakt, Teit.
Žinau, kad vėlu. Atleiskite, ponia Evans.
Mano kaltė.
Teitum nenumanė, kad ateisiu.
Gerai. Žiūrėk, kad nepasikartotų.
Aš geras vaikinas, ponia Evans.
Labanakt, Benai.
Veidmainė.
Tarsi vaikinai nebūtų lindę pro tavo langus.
Visi matėme tą filmą.
Todėl to ir neleidžiu šiuose namuose.
Kodėl jis tau nepatinka?
Nesakau, kad nepatinka.
Tik noriu, kad būtum protinga.
Ir taip lengvai juo nepasitikėtum.
Mes nesimylim, jei nerimauji dėl to.
Na, mes norėtume,
bet nemanau, kad esame pasiruošę.
Jei kyla abejonių…
Greičiausiai taip ir yra.
Kaip supratai kad jau metas?
Tau tikrai taip buvo?
Kaip filme?
Čia šalta.
Gal pasikalbėkime apie tai,
kai nereikia miegoti, gerai?
Ir daugiau jokių vaikinų, lipančių per langus.
Labanakt.
Ar labai nemalonu buvo?
Buvau itin mandagi.
Ji ne pirma mergina, leidusi vaikinui įlipti per langą.
Taip. Ji jau minėjo.
Jei blogiausia, ką ji gali pasakyti,
kad aš per daug rūpestinga mama,
tai kaip nors ištversiu.
Manai, jie tą daro?
Dieve, ne.
Ne. Dar ne.
Bet, manau, kad greitai pradės.
Kiek buvo tau, kai pradėjai?
Tiek pat, kiek tau. Septyniolika.
Sakiau, septyniolika. Manau, man buvo penkiolika.
Tu man melavai?
Gindamasis sakau, kad nepamenu.
Nepameni, kada pirmąsyk pasimylėjai?
Ne, nepamenu, ką tau sakiau.
Sakei, kad pradėjai septyniolikos.
Klausyk, nenoriu pasirodyt kaip…
Aha. Tęsk. Įdomu, kur tai nuves.
Nenorėjau, kad manytum, jog esu išprotėjęs dėl sekso.
O, tu turi ir proto?
Žinai… Taip.
Labas rytas, šefe.
Vudi. Žiūrėk. Jau stovi sienos.
Atrodo puikiai.
- Myliu. - Ir aš tave.
Pasiilgome jūsų.
Statybos juda pirmyn.
Jos gauna veiklos.
- Labas, mama. - Labas, vaikeli.
- Labas, tėveli. - Ačiū, Džune.
Džiaugiuosi, kad jums smagu. Jei ko reikės, skambinkite.
Myliu. Ačiū, kad prižiūri padaužas.
Susitiksim savaitgalį.
- Atia. - Atia.
- Ji labai drąsi. - Taip.
Ką?
Kur jį radai?
Palėpėje. Ieškojau senų drabužių.
Nenori, kad jį vilkėčiau?
Galėjai atsiklausti.
Brangioji, gal nusivilk jį.
Kokio amžiaus vaikai vėl tampa mieli?
Šįsyk kalta tu.
Gali vilkėti švarkelį.
Nereikia, viskas gerai.
Teitum, atsiprašau.
Užklupai mane netikėtai. Nemačiau jo nuo koledžo.
Maniau, kad jį išmečiau.
Paslaptingas semestras Vindzore, apie kurį nekalbame.
Netiesa.
Rimtai? Nuo kada?
Tavo vaikystė visiškai užslaptinta.
Ką čia kalbi? Ji neužslaptinta.
Ji internete, filmuose, knygose.
Gali tyrinėti, kada tik panorėjusi.
Jei tik neužduodu klausimų tau.
Šiandien repeticija?
Taip.
Kaip sekasi?
Baisiai.
Tragiškai.
Scenoje susinervinu. Skausminga žiūrėti.
Ir aš turėjau scenos baimę.
Žinau tą jausmą.
Tu vaidinai?
Po koledžo - nebe.
Bet nesijaudink. Suvaidinsi puikiai.
Man metas į darbą.
Sumauta motinystė.
Puikiai pasikalbėjom.
MAŽOJI LATĖ KAVINUKĖ
- Labas rytas. - Ei, labas.
- Tuoj paruošim, gerai? - Gerai, ačiū.
- Užsiėmusi? - Rytinis pikas.
- Bet nieko blogo. - Gerai.
- Labas, pone Evans. - Sveikas, Lukai.
Galėtumėte paruošt keturis espreso?
Taip, žinoma.
- Keturis? - Taip.
Šiandien repeticija. Bus ilga diena.
Koks tavo vaidmuo?
Aš tik technikas. Dirbu su apšvietimu.
- Puiku. - Taip.
Vakar per TV rodė apie žudikus su Vaiduoklio veidu Niujorke.
Gal matėte?
Nemačiau.
Ne toks geras kaip „Netflix“ dokumentika, bet neblogas.
Neblogai parodė, kas vyko po to.
Labas rytas.
Labas.
- Kažką sakei? - Ne.
- Klausė apie dokumentiką? - Nesvarbu, viskas gerai.
Ne, negerai.
- Sakiau neklausti. - Auč!
- Skauda. - Gerai.
Aš pakvaišęs dėl nusikaltimų, mama. Tai mano aistra.
Atsiprašau, ponia Evans.
Labai noriu pradėti tinklalaidę.
Manau, Niujorko žmogžudystės tam būtų geriausia byla.
Ar tau nereikia į repeticiją, mielasis?
- Na? - Reikia.
- Tuomet jau eik. - Taip. Gerai.
- Gerai. Puiku. - Viso.
Iki!
- Atsiprašau. - Viskas gerai.
Ko užsisakysi?
Ei, palaukit!
- Labas. - Labas!
- Gražiai atrodai. - Iš kur gavai švarką?
Ačiū. Jis mamos. 90-ųjų vintažinis.
- Papuošk jį blizgučiais. - Taip.
Šįvakar. Pas mane. Vakarėlis. Prikaupiau mamos guminukų.
Gali pakviesti savo trenktą vaikiną.
Klausyk, jis ne trenktas. Tik sudėtingas.
- Ir jo graži subinė. - Fu.
Domėtis nukaltimais – keista. Jis it apsėstas mano mama.
Mama šįvakar išleis tave iš narvo?
Nežinau.
Atrodo, ją užvaldžiusi motinystės trauma.
Jei kas ir turi teisę būt pakvaišusia, tai tavo mama.
Tiesa. Mačiau visas „Dūrio“ dalis.
Stebiuosi, kad ji ne psichiatrinėje.
- Žiūrėkite, kas čia. - Ei!
- Labas rytas! - Labas, Tei.
- Labas. - Sveika.
Pavėžėti?
- Merginos, važiuojam. - Taip!
- Nereikės eiti. Varom. - Taip, taip. Prisisekit.
Prisisegam. Prisisegam!
Karlas!
Ačiū.
- Labai atsiprašau dėl Luko. - Nereikia.
Tu jam kaip garsenybė.
Kaip manai, jūs artimi?
Taip. Turime būti. Juk mes tik dviese.
Ar kalbi su juo apie laikus, kai jo dar nebuvo?
- Ne. - Ne?
Ne, ne. Ne kažin ką galiu papasakoti
apie smurtautoją niekšą jo tėvą,
ir kaip mūsų santuoka mane palaužė.
O ką? Kodėl klausi?
Na, nežinau.
Mudvi su Teitum turim sunkumų.
Ji tokio amžiaus, kai ima domėtis mano praeitimi.
Kaip žinai, mano praeityje kalnai lavonų.
Nelabai noriu su ja tuo dalintis.
Aš nutyliu, o ji pradeda pykti.
Vėl ir vėl, ir vėl.
Klausyk. Ji tavo dukra.
Natūralu, kad nori tave pažinti.
Noriu, kad mano vaikai būtų savimi ir gyventų be baimės.
Kad jaustųsi saugūs, apsaugoti.
Bet pasaulis nesaugus, Sid.
Jei per daug saugosim savo vaikus,
jie neišmoks saugotis patys.
Nebijok Nepabėk
Čia tu saugi Savo sapne
Taip turi būt Ateinu pas tave
Ar eisi su manim?
Parodysiu, kad sugebi
Pažinti tai, kas nepažįstama
Pažadu – gyvenimas yra gražus
O, šūdas!
Nuostabus
Atsargiai!
O, velnias.
Atsiprašau.
Eina šikt.
Įstrigau!
Ne. Prašau įjungti šviesas.
Kur Aronas? Aronai!
Aš čia.
Išsigandau. Pamačiau Pūkuotuką ir pridėjau kelnes.
- Nori mane nužudyti? - Atsiprašau.
Nagi. Ištraukit. Išvaduokit mane.
Nieko pro ją nematau.
Kostiumai! Kloja!
Taip, aš čia.
Aš čia!
Tame kvailame maiše nuolat įstringa koja.
Gerai, diva, nurimk.
Atsiprašau, Hana.
Ne, čia ne tavo kaltė.
Patikėk, aš ne diva. Tiesiog toks vaidmuo.
Bet tu nežinai. Turi manęs bijoti.
Pradink.
Hana. Hana, brangioji.
Judu su Aronu turite repetuoti.
Pone Vilisai, laiku neįstojau. Mano kaltė.
Teitum… Šnektelkim.
Reikia pasikalbėt apie Pūkuotuką.
Nematau per Pūkuotuko akis.
Ne tik dėl to. Tau labai trūksta jėgos.
Pūkuotukui reikia energijos.
Šunys – gyvi padarai.
Tu per daug nedrąsi. Kur tavo pasitikėjimas savimi?
Tavo vaidmuo turi būti stipresnis.
Pasistengsiu.
Tu – Sidnės Preskot dukra.
Turėjai perimti bent dalį mamos ugnies.
Tikrai stebiuosi.
Maniau, tu stipresnė.
Kaip šiurkščiai.
Juk vaidini šunį.
Tavo tekstas: „Au“. Nereikia tiek sureikšminti.
Ei, eina jis šikt.
Taip. Velniop jį.
Nesileisk suerzinama Viliso.
- Tavo Pūkuotukas nuostabus. - Ačiū, draugai.
Gerai, nusivilksiu kostiumą.
Padėsiu.
Nepamiršk. Šiandien vakarėlis.
- Pas mane. - Gerai.
- Ištrauk mane iš jo. - Gerai.
Štai.
Ar aš nedrąsi?
Neklausyk to šikniaus.
Atsakyk į klausimą. Atvirai.
Nesakyčiau, kad nedrąsi, bet…
tu pasižymi išties žaviu kuklumu.
Žinai, kuklumas ir yra nedrąsa.
Ar man trūksta pasitikėjimo savimi?
Nelaimėsiu šio žaidimo. Tad nežaisiu.
- Kuo aš tau patinku? - Sąrašas bus ilgas.
Gerai. Tai konkrečiai. Vienas dalykas.
Ne. Per daug lėkšta.
Vis tiek sakyk.
Gerai.
Man patinka, kad savotiškai į mane žiūri.
Tai verčia mane šypsotis.
Arba pasakai kažką ir prajuokini.
Eidamas namo, prisimenu tai
ir vėl šypsausi ir juokiuosi.
Man tai patinka.
Nebuvo lėkšta. Puikus atsakymas.
- Alio. - Labas, Sidne.
Spėk, kas čia. Pasiilgai manęs?
VUDSBORAS, KALIFORNIJA
ĮRAŠYTI
Matau, apsigyvenai naujame mieste.
Labai primena tą, kuriame užaugome.
Mes pažįstami?
Žinoma. Kaip tik vakar buvau Vudsbore.
Situacija šiek tiek… Įkaito.
Bet aš dabar Pain Grouve.
Tikrai? Kas tave čia atvedė?
Tu, Sidne.
Tavęs nebuvo Niujorke. O be tavęs viskas kitaip.
Turbūt negalėjai ištrūkti,
juk turi vyrą ir šeimą.
Daug apie mane žinai, kaip dar vienas asilas, kuris slepiasi
už netikro numerio ir balso keitiklio.
Aš nesislepiu, Sidne. Ne šį kartą.
Staigmena, Sidne.
Reikia atsigaut? Vaje!
Tau tikrai reikia atsitokėti. Palauksiu.
Geras bandymas. Stju Macheris negyvas.
Vaje!
Pritarsiu, nors nepritariu.
Dieve. Kaip gera tave matyti.
Tu man visada patikai, Sid.
Bus be galo smagu.
Kaip senais laikais,
tik dabar nėra Bilio, Rendžio ar Teitum.
Kalbant apie ją… Tavo dukra.
Jos vardas Teitum. Kaip miela.
Taip, truputį keista, bet labai miela.
Ir ji…
Tokia graži.
Nekalbėk apie mano dukrą.
Gerai. Turbūt reiktų tau pasakyti.
Aš dabar prie jos mokyklos teatro salės.
Po velnių, nedrįsk!
Spektaklis prasideda, kale.
Ei, šefe.
Tau reikėtų tai išgirsti.
Ką tik skambino iš Vudsboro policijos.
SIDNĖ
Luktelk.
Labas, mieloji.
- Tuojau pat važiuok į teatrą. - Ką? Kas…
Ten žudikas, Markai. Nusitaikęs į Teitum.
Važiuoju. Visus ekipažus į mokyklos teatrą!
- Atvažiuoju, mieloji. - Markai, paskubėk.
Pradėk nuo pakilimų ir nusileidimų, gerai?
Supratau.
- Pasiruošęs? - Taip.
Gerai. Kietokas nusileidimas.
Atsiprašau.
Per staigiai.
- Švelniau. - Supratau.
Pabandyk dar.
Gerai, aš laukiu.
Ei, Aronai.
Alio.
Kol kas aš mandagi.
Aronai?
Šūdas.
Aronai. Noriu, kad nuleistum.
Šūdas.
Sveiki!
Ne! Ne!
Nuleisk mane!
Nejuokinga.
Aronai!
Ne!
Gelbėkit!
Išlaisvinkit mane!
Skauda!
Aronai!
Kas nors!
Kas per velnias?
Ne, palauk.
Šūdas!
Dieve, prašau.
Ne, palauk!
Nelįsk prie manęs!
Eik šalin!
Ne, prašau. Palauk!
Prašau! Prašau!
Prašau!
Baik. Prašau. Meldžiu!
Aš nenoriu mirt!
Teitum!
Šūdžiau!
Uždarykite visus išėjimus!
Teitum!
- Mama, ką darai? - Dieve!
- Tau viskas gerai? - Gerai… Taip, gerai.
PAIN GROUVO POLICIJA
Manęs nebuvo. Jau buvau išėjęs.
Buvo namie su manim.
Gerai. Kur buvai tu?
Apačioje. Drabužinėje.
- Ne tada, kai ten buvau aš. - Pala. Buvai čia?
Ne. Jis išėjo. O aš likau.
Bet aš tavęs nemačiau.
- Buvau persirengimo kambariuose. - Visą laiką?
Ne. Ne visą.
Nuėjau namo, lengvai užkandau. Išgėriau aperolio.
Dieve. Kas galėjo šitaip pasielgti?
Neturim, e kas ją pakeistų.
- Sveika. - Labas.
Ką gi, žudikas pabėgo.
Jis gerai išmanė patalpų planą.
Viską gerai apgalvojo ir įvykdė.
O vaikai? Skambinai mamai?
Skambinau.
Su jais visa Denverio policija. Jie saugūs.
Negyvi du paaugliai.
Markai, kokia čia velniava?
Tu ne viena.
Mes susitvarkysime.
- Jei tai Stju… - Ne Stju.
Ne. Jis palaidotas Vudsbore.
Tą, skambutį, kurį įrašei, perdavėme
valstijos policijai.
Jie turi išteklių. Nustatys, kas skambino.
Ir mes jį sučiupsim.
Ar Benas ne kompų specas?
Kaip ir visi vaikai.
Jis bando įstoti į Karnegio Melono kompiuterių studijų programą.
Suprantu.
Bet dabar bet kas gali sukurti DI klastotę.
Gal eik pas Teitum?
Duok man minutę ir dingsim iš čia.
Teitum, važiuojam.
Be tavęs.
- Mama. - Atsakymas „ne“.
- Bet, ponia Evans… - Ne.
Gerai. Važiuok su savo šeima.
Paskambinsiu.
Kodėl taip su juo elgiesi?
- Jis ne žudikas. - Tu to nežinai.
Ne visi vaikinai yra Biliai Lūmiai.
Jei tu nepasitiki žmonėmis, nereiškia, kad jie nepatikimi.
Čia nesikalbėsime.
- Jie apieškos namus. - Taip. Mes greitai, šefe.
Visur švaru.
Saugosime rajoną.
Užtruksime pora minučių.
- Eime. - Ačiū.
Susirinkite daiktus. Išvažiuojat po 5 min.
Pala. Tu nevažiuosi?
Mano darbas – sučiupti tą niekšą.
Kur tavo kuprinė?
Seniausiai išsikroviau.
Po velnių, Teitum.
Tai mes tiesiog bėgsim?
Taip.
Maniau, didžioji Sidnė Preskot niekada nebėga.
Tada neturėjau tavęs.
Jis nužudė Haną, mama.
- Negalime imti ir išvažiuoti. - Klausyk. Žinau, kaip bus.
Jei liksime, žus dar daugiau žmonių.
Atleisk, bet tavimi nerizikuosiu.
- Kodėl manęs neperspėjai? - Apie ką?
Apie visa tai!
Jei būčiau žinojusi, gal būčiau ją išgelbėjusi.
- Būčiau ką nors padariusi. - Jei dar ko reikia, pasiimk.
- Mama, kodėl manim nepasitiki? - Turim važiuoti. Aišku?
Štai. Paimk.
Kodėl išjungei šviesą?
Maniau, tu išjungei.
Teitum.
Būk už manęs.
Teitum.
Tėti.
Prašau. Paleisk ją.
Markai, padėk pistoletą.
Mieloji, viskas bus gerai.
Žiūrėk į mane.
Tau reikia manęs.
O ją… Paleisk.
Krisk!
- Markai! - Tėti!
Bėk!
Čionai!
Ką darai?
Atsiknisk!
- Kur mes? - Čia mes saugios.
- Jis tikrai nepateks vidun? - Taip.
- Kas čia? - Kitas išėjimas.
Turiu surasti tėtį. Tu būk čia.
Negali manęs palikti.
- Leisk eiti kartu. - Gerai. Greičiau.
Iki galo. Eik.
Gerai.
- Mama! - Čionai!
- Mama! - Bėk, bėk, bėk.
Gerai.
Bėk, bėk, bėk.
Mama!
Bėk!
Gerai. Čionai.
- Kviesk policiją! Nagi! - Mama!
Gelbėkit! Kas nors!
Kaip tu?
- O tau viskas gerai? - Taip.
- Dieve. Myliu tave. - Ir aš tave.
Aš jį nudėjau?
Nudėjai.
Čadai, paimk kamerą. Minde, pasiruošk transliacijai.
Ponia, likite savo automobilyje.
Dink man iš akių.
Mama! Tėti!
- Viskas gerai? - Taip.
- Buvo siaubinga. - Nuostabu.
Imk kamerą. Turime viską nufilmuoti.
Visada turi būti pasiruošęs.
Gindamasis pasakysiu: nesitikėjau, kad tai bus mirtina avarija,
kai įvažiavom į miestelį, bet kitąsyk būsiu pasiruošęs.
Ei.
- Šefe, kaip žaizda? - Užspauskit.
Minutę pasėdėkit ramiai.
Kraujuoji.
Ir kas?
Kaip Markas?
Jį nelengva sudoroti.
Geile, jis sakė esąs Stju.
Atsiprašau. Ką sakei?
Stju.
Stju Macheris?
Negyvas Stju Macheris?
Nuimkim šūdžiui kaukę.
- Šefe. - Nuimkit.
Kas jis toks?
Nežinau. Bet mačiau jį šiandien kavinėje.
- Tu tikra? - Taip.
Niekas jo nepažįsta? Gerai, tai keista.
Keista. Visad būna pažįstamas.
Reikia papildomų kadrų? Sukursim filmą.
Nežinau, ką pasakyti.
Turėjau stabdyti, bet paspaudžiau akceleratorių.
Karlas Alenas Gibsas.
Prieš dvi savaites pabėgo iš Folbruko psichiatrinės.
Triguba žmogžudystė.
Nenumanote, kodėl persekiojo jus ir jūsų šeimą?
- Ne. - Ačiū, Kuke.
Šefe.
Ką gi…
Daugiau jis nieko nenuskriaus.
Ne.
Buvo per daug paprasta.
Visad yra daugiau nei vienas.
Sidne, Stju Macheris negyvas.
Truputį pabūk su Teitum.
Sidne. Sidne!
Tik vienas klausimas!
Galim šnektelti?
Sidne! Kas dedasi? Čia.
GalitE ką nors pasakyt?
Kas dedasi, Sidne? Kas vyksta?
Sidne!
Parašė iš televizijos. Paleis mus į tiesioginį eterį.
- Pakviesiu Geilę. - Nereikia.
- Ne, ne. - Taip. Aš pakomentuosiu.
Nenurodė, kad turi būti Geilė.
- Per tave mus atleis! - Filmuok. Nagi.
Gerai.
Trys, du, vienas… O, varge.
Dar sykį pamėginsite, ir išlupsiu liežuvius. Aišku?
- Supratau. - Geilė Veters
iš atšaukto pokalbių šou
„Labas rytas su Geile Vetes“ atvyko čionai.
Atsiprašau, panele Veters.
Robis Riversas, WFPO. Galiu paklausti…
- Atsiknisk. - Gerai.
Judu matyti. Ką veikiate mieste?
- Važiavom pro šalį. - Su Geile Veters?
Ir ji netyčia suvažinėjo pabėgusį psichinį ligonį
priešais Sidnės Evans namus?
Kas iš tikrųjų čia dedasi?
- Sukurk savo istoriją, Robi. - Taip. Nedirbsim už tave.
Nagi. Padėkite miestelio reporteriui.
Ei, Sidne.
Gaila, kad tai kartojasi, ponia Preskot.
Ponia Evans, Lukai.
Na, taip.
Atsiprašau. Taip.
Lukai, ką nors žinai apie DI?
DI? Atsisakau gilintis.
Tai civilizacijos mirtis.
Kodėl klausiate?
Būk atsargi, Džese.
Užsirakink duris.
Nagi, einam.
Jūs Geilė Veters. Sveiki.
O jūs?
Aš Lukas.
- Ką čia veikiate? - Jis mano sūnus.
Mes kaimynai.
Šeimos draugai.
Taip.
Mėgsti siaubo filmus, Lukai?
Taip. Labai mėgstu.
Ypač „Dūrio“ filmus?
Taip. Mintinai juos moku.
- Ką jūs darote? - Mama, čia Geilė Veters.
„Dūris“ sukurtas pagal jos bestselerį
„Vudsboro žudynės“.
Žinau, mielasis. Bet man nepatinka, kaip ji į tave žiūri.
Nevelkite mano sūnaus į visa tai.
Atleisk, vaike. Bet žinai, kaip yra.
Taip.
Visi yra įtariamieji.
Taip. Bet jūs nužudėte žudiką. Jis negyvas.
Iš kur žinai, kad jis tik vienas?
Atsiprašau.
Kol viskas nesibaigs, nesiartink prie šio namo.
Nagi, einam.
Kaip sumanei atvažiuoti?
Kai pasklido žinia apie dvigubą nužudymą Macherio namuose,
ten prigužėjo reporterių.
Bet nuojauta kuždėjo, kad Vudsboras jau išsisėmęs.
Markas analizuoja skambučius. Tikrina, ar jie suklastoti.
Ar gali būti tikri?
Ar Stju gali būti gyvas?
Istorija būtų įdomesnė, bet mažai tikėtina.
Kas dedasi?
Per užpuolimą Niujorke man pažeidė nervą.
Tau pasisekė, kad išvengei. Buvo žiauru.
Ačiū.
Malonu susipažinti, Teitum.
Teitum?
- Teitum… Kaip… - Kaip ta Teitum.
- Taip. - Kaip judu padedate Geilei?
Mes kieti jos stažuotojai.
Nuo tada, kai ją atleido,
ji vis bando grįžti prie šaknų.
Tapo nusikaltimų reportere.
Perduoda mums biznio žinias.
- Nesakyk „biznio“. - Taip.
Labiau mes mokom Geilę
kurti aukščiausio lygio turinį.
Nesakyk „turinys“.
Sekasi puikiai.
Tik Mindė vis bando užimti Geilės vietą.
- Aš – ateities veidas. - Žinoma.
Bet kol kas,
mokomės apie gęstančią karjerą
ir nesėkmingus bandymus grįžti.
Nuo ko pradėsim?
Ką pradėsim? Aš…
Aš nieko nepradedu.
Turime išsiaiškinti, kas už to slypi.
Tas tipas ant kelio, Karlas.
Jis ne atsitiktinis žudikas.
Tai turi būti susiję su tavo praeitimi.
Policija išsiaiškins.
Policija – tai tavo vyras.
Turime jam padėti.
Nenori žinoti, kas už visko stovi?
Geile, nebegaliu.
Turiu būti su savo šeima, rūpintis jos saugumu.
Todėl ir turi padėti man.
Tas, kuris į tave taikosi, nesustos.
Ir tu tą žinai.
Nieko sau! Juk čia Geilė Veters!
Labas. O, Dieve.
Labai užjaučiu, kad nuėmė tavo laidą,
o pačią atleido.
Manęs neatleido. Neatnaujino mano sutarties.
Kaip man nusišvilpt. Visiškai.
Labai atsiprašau, kad suvažinėjau tavo draugą.
Negali pats atlikti nešvaraus darbo, Stju?
Kaip ir tu.
Pasikvietei į pagalbą kažkokią seną raganą.
Kaip liūdna.
Kas judviem nutiko?
Juk buvote tokios drąsios.
Tu mirsi, DI šūdžiau.
Pažiūrėsim, koks aš netikras,
kai perdursiu tau sukruštą gerklę!
Nes aš ateinu tavęs,
ir mėgausiuosi kiekviena sekunde.
Po velnių, kaip keista.
Folbruko psichiatrinė ligoninė.
Už kelių valandų kelio. Pradėsime ten.
O štai ir ji.
Žinojau, kad niekur nedingai.
Tu teisi. Niekas nesibaigs, jei aš neužbaigsiu.
Grįšiu, kai tik galėsiu.
Mama, noriu važiuoti su tavim.
Ne, brangioji, nesaugu.
- Tai ko važiuoji? - Aš žinau, ką darau.
Mama, prašau.
Tu neturi įgūdžių.
Tai pamokyk.
Nenoriu nusibaigti kaip ana Teitum.
Ką?
Pavadinai mane garbei tos,
kuriai garažo durys sutraiškė galvą.
- Ji buvo mano draugė. - Ir ji negyva!
Ji buvo auka, ne kovotoja.
Aš noriu būti kovotoja.
Mieloji, klausyk…
Gera žinot, ką apie mane manai.
Ji ką tik neteko draugės… Nusiminusi.
Neprileisk prie jos Beno.
Jam čia negalima.
Kažkas slėpėsi palėpėje. Galbūt jis.
Tikriname visų jos draugų skambučius,
el. laiškus ir IP.
Jei Benas ar jos draugai kažkaip su tuo susiję,
mes išsiaiškinsim.
Ji teisi. Taip stipriai saugodama
padariau ją pažeidžiama.
FOLBRUKO PSICHIATRINĖ LIGONINĖ
Taip.
Gerai.
Gerai, Teri. Dar kartą ačiū.
Vudsboro koroneris sako, kad nebuvo prašymo
dėl Stju Macherio kūno.
1996 m. koronere dirbusi moteris mirė prieš trejus metus.
Nėra kieno paklausti.
Vadinasi, tai dingusių dokumentų byla?
Arba pavogtų.
Kažkas nori pavaizduoti, jog Stju kūnas
taip ir nepasiekė morgo.
- Arba… - Tai tikrai Stju.
- Išsiaiškinkime. - Taip.
- Leidimas. - Ačiū.
- Prašau. - Ačiū.
Kuo galiu padėti?
Sveiki. Aš Geilė Veters.
Niujorko 7 kanalo reporterė.
Ruošiame istoriją apie Karlą Gibsą.
Supratau.
Valstijos policija…
Visą naktį naršė po jo daiktus.
Galime apžiūrėti?
Na…
Turbūt. Eime, čionai.
Ką galite papasakoti apie Karlą?
Jis buvo linkęs smurtaut.
Prieš 20 metų nužudė tris moteris.
Dėl kokios priežasties jis galėtų
persekioti Sidnę Preskot ir jos šeimą?
Nežinau.
Smagu, kad nenukentėjote.
Ačiū.
Girdėjote jį kalbant apie Vaiduoklio veido žudymus?
Ar apie „Dūrio“ filmus ir panašiai?
Kiek prisimenu, ne.
O kaip…
Jis?
Taip, čia Džonas.
Džonas?
Neatpažintas asmuo.
Jis nežinojo savo vardo.
Po smūgio į galvą apėmė amnezija,
o kur dar tie randai.
Kada jis čia atvyko?
Gerokai iki manęs.
Dirbu čia 16 metų. Gal dešimto dešimtmečio gale?
Jo palata buvo ten. Norite pažiūrėti?
Taip.
Jis buvo klajoklis.
Nakvojo kažkur Kalifornijos gatvėse.
Ir vieną dieną pakvaišo.
Užpuolė mokinę.
Teismas jį pripažino nepakaltinamu ir perkėlė čionai.
- Kur jis dabar? - Paleistas.
Prieš dvi savaites.
Numanote, kur jis iškeliavo?
Deja, ne.
Tokiai informacijai jums reikės teismo orderio.
Spėju, kad neatpažintasis ir Karlas Gibsas
daug laiko praleido kartu?
O, taip. Jie buvo geri draugai.
Taip.
Labai artimi.
STEBĖJIMO KAMEROS
Įtartinas kaimynas.
Jis stebi namą.
Jokio subtilumo.
Atsukau tris dienas.
Jei žudikas slėpėsi palėpėje,
kada nors turėjo įsmukti į namą.
Ar įrašas galėjo būti pakeistas?
Žudikas išmano technologijas.
Nežinau.
Radote rankšluosčius?
Nieko netrūksta?
Taip. Vandens slėgis buvo…
Kaip reikiant, ačiū.
Taip, žinoma.
Taigi…
Kodėl jūs čia?
Atsiprašau, norėjau…
Po visko, ką patyrėte…
Jums nebaisu?
Baisu. Aš priversta.
Mano karjera turi būti geresnė
ir pranokti Geilės Veters.
Kaip susijusiems su Vudsboru, tai mūsų pareiga.
Mūsų dėdė Rendis buvo geras tavo mamos draugas.
Ir šįkart noriu nustatyti žudiką.
- Ji daug klydo. - Nelabai padrąsini.
Nustatyti, kas žudikas?
Kaip tai padaryti?
Surinkti įtariamuosius
ir Agatos Kristi stiliumi spausti, kol prisipažins.
Kaip žinote, kas jie?
Jei remsimės istorija,
tai vienas iš draugų.
Turbūt tavo vaikinas.
Per daug akivaizdu.
- Būtų pagal šabloną. - Tikrai ne mano vaikinas.
Miela.
Turime suburti visus įtariamuosius.
Vakarais komendanto valanda.
Užsidaro visas miestelis.
Galbūt yra išeitis.
Tik reikia kažkaip apeiti tėtį.
Tai įmanoma?
Jis policijos šefas.
Jei išsiaiškinsime, kieno čia darbas,
jis galės juos sučiupti.
Jei galim padėt – padėkim.
Nusibodo nieko neveikti.
Skambino pavaduotoja Kukė.
Atseks jo telefoną, jei jis vėl skambins.
Lauksim, kol jis paskambins?
Turi būti kažkoks būdas
privilioti jį tau paskambinti.
O jei duočiau tai, ko prašai nuo 1996 metų?
Interviu.
Eina sau.
Turiu žinoti, kada bus orderis.
Gerai, šefe. Pasirūpinsiu.
Gerai. Pasuk, kai tik suskambės Sid telefonas.
Teitum!
UŽDARYTA DĖL KOMENDANTO VALANDOS
UŽDARYTA
- Ei. - Labas, Klo.
Benas ir Lukas jau čia.
Gerai. Čia Čadas ir Mindė.
Labas. Aš Kloja. Užeikit.
Užeiga tavo tėvų?
Taip. Bet jie nežino, kad mes čia.
Netriukšmaukim.
Kaip laikaisi?
Ką gersim, vaikai?
Atkeliauja
peperoni ir grybų pica.
- Ačiū, Klo. - Ačiū.
Ko judviem reikia?
Jie nori padėti išsiaiškinti, kieno tai darbas.
Jie mano, kad kažkas iš mūsų.
Taip.
Bet aš – ne.
Tas prieš 30 metų miręs vyras… Ne toks ir miręs?
Kaip Stju Macheris gali būti gyvas?
Kur jis tūnojo? Po akmeniu?
Tris dešimtmečius jo niekas neatpažino?
Būtų kvailas ėjimas bet kokiam tęsiniui.
Šįkart esmė – nostalgija.
Ei, Mine. Aptarėm taisykles.
Sakėm, kad to nedarysim.
Mes kietesni. Todėl…
Gerai. Kažkas nori atšaukti Sidnę iš pensijos.
Ji klyksmo karalienė.
Jos negali sulaukti laimingos pabaigos.
Dėl to, Džeimė Li vis grąžinama
į „Helovyno“ filmus.
Visi nori skaityti „Vėtrų kalną“ pirmąsyk.
- Bet tai tikras gyvenimas. - Taigi.
Tas žmogus – ne „Dūrio“ gerbėjas.
Jis – Sidnės Preskot gerbėjas.
Bet ne šiandieninės Sidnės.
O Sidnės prieš 30 metų.
Ta Sidnė žudė kaukėtuosius bent sykį per metus.
Ir dabar jie panaudojo Stju Macherį dėl to,
nes jis buvo iš pat pradžių.
Tą naktį gimė Sidnė – keršto angelas.
Arba tai Stju.
Juk Lūmis turėjo vaiką.
Tad, kas ten dabar žino?
Iš kur tai?
Mamos debesis. Gali nustatyti, ar čia klastotė?
Jei klastotė, tai labai gera.
Šešėliai atitinka.
Akys, rankos – be jokių pikselizacijos likučių.
Tai yra…
Tai galėjo būti tikri skambučiai.
Jei čia Stju Macheris,
jis tikrai turi bendrininką.
Negali būti vienu metu dviejose vietose.
Tai kas jis?
Kodėl turėtume terorizuoti Teitum ir jos mamą?
Iš tikrųjų, kodėl?
Aptarkim motyvus.
Atsiprašau. Ačiū. Gerai, Benai.
Sidnė pripažįsta tave kaip Teitum vaikiną?
Mamoms vaikinai nepatinka. Mamytės pradžiamokslis.
O tu – įdomus proto ir raumenų mišinys.
Ne. Mėgstu treniruoti ir kūną, ir protą.
Labai keista sakyti tai garsiai.
Kloja.
- Ei. - Linksma. Visiems patinka.
Puiki šukuosena. Regimo motyvo nėra.
Aš tokia.
- Netikiu. - Gerai.
Nemėgstu tų, kurias mėgsta visi. Nuobodu.
Matai? Motyvas.
Nuobodulys. Atsidūrėme Stju Macherio teritorijoje.
- O tu, keistuoli? - Gerai.
Tu apimtas manijos dėl visko,
kas susiję su Sidne Preskot.
Ji – nusikaltimų žinyno ašis.
Tai ne manija. Aš tiesiog…
Žaviuosi ja.
Nedidelis skirtumas, jaunuoli.
Gerai. Statau už vaikiną.
O aš už keistuolį.
Gerai, jau užknisote
su tuo keistuoliu, aišku?
Aš ne keistuolis.
Keistumas – patrauklu.
Labas.
Galima dar alaus?
Galima visko, ko nori.
Grįžtant prie mūsų diskusijos,
ši sensacija – mano.
- Taip susitarėm. - Suprantu.
Gerai.
- Prašau. - Gerai.
Ten.
Gerai. Į tave nukreiptos trys kameros.
Dirbsim iš valdymo kambario.
Reikia tavo telefono. Kai jis skambins…
Ačiū.
Gerai, damos,
jus rodys
visuose vietos TV kanaluose.
Dieve, kaip tai nuostabu!
Gerai.
Tikėsimės, Stju žiūri.
Pasiruošusi?
- Gražiai elgsiesi? - Aišku, kad ne.
Laukiau šio interviu 30 metų.
Ir trys, du…
Sveiki. Aš Geilė Veters.
Išskirtinis interviu su Sidne Preskot.
Kas per velnias?
Mama tiesiogiai per 7 kanalą.
- Sveika, Sidne. Labas. - Labas, Geile.
SIDNĖ PRESKOT IŠSKIRTINIS INTERVIU
Visi žino, kad išgyvenote daug žiaurių užpuolimų.
Suprantu, kad jūs ir jūsų šeima
vėl esate taikinys.
Galite paaiškinti, kas dedasi?
Buvome užpulti dukart.
Žmogaus, kuris teigia esąs Stju Macheris.
Bet Stju buvo nužudytas Vudsbore tą naktį,
kai su Biliu Lūmiu jus užpuolė.
Taip. Bet dabar nesu tuo tikra.
Dėl to duodate šį interviu?
- Noriu su juo pasikalbėti. - Ką norite jam pasakyti?
Noriu sužinoti, ko jam reikia.
Kodėl tai daro po šitiek metų.
Noriu, kad jis žinotų…
Jog žudymai neprivalo tęstis.
- Priartinkite. Labiau, labiau. - Kad ir ko nori, pasikalbėkim.
Gal jis tik nevykęs šunsnukis.
Visad buvo talkininkas, niekada – pagrindinis veikėjas.
Taip ir yra?
Nori būt pagrindinis? Na, tai pirmyn.
Paskambink. Turi galimybę.
O, velnias.
Gal jis dar neįsijungė. Kalbėkimės.
Mudvi seniai viena kitą pažįstame.
Labai seniai, taip.
Kaip apibūdintumėte mūsų santykius?
Sudėtingi, bet pakenčiami.
Parašėte knygą „Iš tamsos“.
Apie sveikimą po traumos.
Tačiau jau ne vienerius metus esate dingusi
iš viešosios erdvės. Kodėl?
Atrodė, kad kuo daugiau apie tai kalbu,
tuo labiau tirštėja tamsa.
Turite tris vaikus.
Teitum vyriausia. Jai septyniolika?
Nenorėčiau kalbėti apie savo vaikus.
Teitum – tokio amžiaus, kokio buvote jūs,
kai viskas prasidėjo.
Jums tai turėtų turėti ypatingą reikšmę.
Sakiau, nenoriu kalbėti apie vaikus.
Pavadinote dukrą Teitum,
žiauriai nužudytos merginos
prieš daugelį metų garbei.
Pavadinau labai mylimos vaikystės draugės garbei.
Ji buvo paskutinė draugė, kuria pasitikėjau.
Sidne, ar kada nerimavote,
kad perduosite traumą savo vaikams?
Ar dar blogiau,
kad jie taps ateities žudikų taikiniu?
O, velnias.
- Sidne. - Gerai, Geile, baik.
- Kur ji eina? - Netrukus grįšim.
Arba ne.
- Stop. - Gerai.
Vinjetė ir pauzė. Taip.
Tai buvo negarbinga.
Ir pavojinga!
Bet tu dingai, Sid. Žmonės nori žinoti.
Aš noriu žinoti!
- Atsiprašau. - Tikrai?
O jei tiesioginiame eterye paklausčiau tavęs apie Diujį?
Ką pasakytum?
Sakyčiau, kad man viskas gerai.
Nes tą sakau sau 500 kartų per dieną.
Vien tam, kad ištverčiau.
Čia buvo Robis Riversas su Geile Veters
iš Pain Grouvo su pačia Sidne Preskot Evans.
Stebėsim…
Buvo įtempta.
Taip.
Gerai jautiesi?
Gaila, kad visa tai vyksta.
Tai… Buvo kvailas sumanymas.
Ar toli TV studija?
Dabar noriu būti su mama.
Labai arti. Aš tave nuvešiu.
Gerai.
Mes ne eteryje.
- Bet tai būtina parodyti. - Alio.
Sid, gal tave apkabinti?
Mes tavęs laukėme.
Kodėl? Ilgai kalbėsimės,
kad atsektumėte, iš kur skambinu?
Taip, asile. Arba gali pasakyti, kur esi.
Puiku. Aš Parkerių tavernoj
su tavo dukra.
Mano dukra ne pas Parkerius.
Ir tikrai ne namie.
Ji pažeidė komendanto valandą.
Negera kalytė.
Aš ją nubausiu.
Velnias.
Viskas? Jis dar paskambins?
Sakei, kad čia mano istorija.
- Kur istorija? - Baik.
Turi dabar pat skambinti policijai
ir nukreipti juos į Parkerių taverną.
Sidne!
O, velnias.
Markai, Teitum nuėjo į Klojos restoraną. Jai bėda.
Kur tu?
Prakeikimas!
Velnias.
Ačiū.
Kas čia?
- Tu tai sukūrei? - Ką? Ne.
Sukūriau tik šitą. Tikrinau, ar tai įmanoma.
Laukiu momento, kai tave nudėsiu, Sidne Preskot.
Ir tavo dukrą.
Ir mėgausiuosi kiekviena akimirka.
- Kale! - Teit.
- Tai tu. - Ne.
Teit.
Žinai, mūsų planas nebuvo labai sėkmingas.
Vis dar nenutuokiame, kas žudikas.
Aš vis dar už Keistuolį.
Būtų per daug akivaizdu.
Taip akivaizdu, kad neakivaizdu.
Koks čia kvapas?
Velnias! Picos krosnyje.
Pertraukėlė į tualetą.
Neturėjom palikt Teitum su Z kartos Biliu Lūmiu.
Mane kankina negera nuojauta.
Ar ne keista, kad du įtariamieji
ėmė ir pradingo?
Nenoriu būti papjautas.
Suraskim Teitum.
Gerai.
Užrakinta. Mes užrakinti.
Turi būti kitas išėjimas.
Per valgomąjį.
Orkaitė niekam tikusi.
Velnias.
Kur tos sumautos durys?
Ei. Virtuvėje.
Ten turi būt kitos durys.
Negerai.
O, velnias.
Ei, pūkeli.
Ei, ei, ei. Ei.
- Ten žudikas. - Ei, ei. Pažiūrėsiu.
- Neik ten. - Viskas gerai. Tvarka.
Tvarka, tvarka.
Lukai!
O, Dieve.
O Dieve.
Velnias.
Lukai.
Ne.
Ne. Padėkit. Ne.
Ne, ne, ne. Ne!
Ne!
Atidarykit! Prašau!
Nagi!
Gelbėkit! Kas nors, padėkit man!
Jis bando mane nužudyt! Prašau!
Kas nors, gelbėkit!
Radau tave.
Matei jį? Žudiką?
Ne. Nieko nemačiau. Tu man kaip reikiant žiebei.
Turim iš čia dingti.
Teit, klausyk.
Tai ne aš, Teit.
Žinau. Žinau, atleisk.
Niekad tavęs nenuskriausčiau.
Ne!
Gelbėkit!
ISTORINIS CENTRAS
KAVINĖS SAUGOS PAŽEIDIMAS ATRAKINTOS DURYS
MAMA
AŠ KAVINĖJE. ŽUDIKAS LAUKE.
Dieve.
GINKLAS KABINETE
Dieve.
SKAMBINAMA TEITUM
- Teitum. - Mama.
Aš ateinu.
Jis prie durų.
RYŠYS NUTRŪKO
Šūdas.
Velniop tą telefoną.
Negirdžiu tavęs, negirdžiu.
Gerai. Gerai.
Teitum, klausyk. Aš nespėsiu.
Bet būsiu su tavim.
Turi paimti pistoletą. Jis seife.
Gerai.
Kodas – tavo gimimo diena.
ATIDARYTA
Nemoku juo naudotis.
Aš tau sakysiu. Turi ausines?
Įsidėk į ausis. Tau reikės abiejų rankų.
Gerai.
Gerai, gerai.
Palauk.
Negirdžiu jo. Turbūt išėjo.
Ne. Jis ieško kito kelio.
Mama, greičiau!
Gerai, vaikeli, klausyk.
Pistoletas… Užtaisytas.
Turi nuleisti saugiklį, gerai?
Matai mažą rankenėlę?
Pasuk. Ten raudonas taškas.
Matau.
Gerai. Dabar tereikia nusitaikyti
ir paspausti gaiduką. Taikykis į svorio centrą, gerai?
Kai jis pargrius, šauk į galvą.
Negaliu.
Aš ne tokia kaip tu. Negaliu.
Teitum, tu tokia.
Tokia pat kaip aš.
Mačiau tavo interviu.
Dukra, susikaupk.
Padarysime tai kartu.
Jis nužudė Beną.
Jis jį nužudė.
Dabar privalai išgyventi. Gerai?
Štai kas dabar svarbiausia.
Gerai.
Turėsi šauti į jį pro sieną.
Kur?
Gerai. Šauk į kalendorių.
Šauk į kalendorių. Ne, palauk.
Palauk. Jis juda.
Mama?
Į dešinę nuo durų. Šauk dabar. Dabar!
Pataikei.
Gerai.
Klausyk. Turėsi jį apeiti.
Bet prieš tai šausi jam į galvą.
Jis negyvas. Aš jį nušoviau.
Žinau. Bet reikia įsitikinti.
Dabar šauk jam į galvą.
Teitum… Teitum!
- Teitum! - Mama! Mama!
Teitum!
Labas, Sidne. Ar jau linksminamės?
Jei ją sužalosi…
Nurimk. Aš jos nežalosiu,
kol tu to nematai.
- Kur tu? - Ten, kur širdis…
kol perversiu ją peiliu.
Ateik viena.
Sveika sugrįžusi namo, Sidne.
Mes tavęs laukėme.
Laukėme tavęs.
Ačiū, kad atėjai viena.
Daug paprasčiau, kai laikaisi taisyklių.
Gana to šūdo.
Jei tu Stju, pasirodyk!
Kur aš?
Surasi mane?
Tai ne visai aš.
Žinai, kas aš iš tikrųjų?
Prisimeni mane?
Niekad neatleisiu už tai, ką padarei mano sūnui.
Ir žinai ką? Padaryčiau tai vėl ir vėl.
Tavo mama sugriovė man gyvenimą.
Bet pripažinkim.
Ji sunaikino ir tave.
Lygiai taip pat, kaip sunaikinai savo dukrą.
Eik šikt, kad ir kas tu tokia!
Čionai!
Tai aš, sese.
Nori susukti filmą?
Gal kokį siaubuką?
Sukūriau puikų scenarijų.
Eikš, Sid.
Juk mes šeima.
Iš tikrųjų – juk svarbiausia šeima, ar ne?
Abu žinome, kaip toli eitume dėl savo šeimos.
Žinoma, ir dėl draugų.
Bet tavo draugai miršta, nes yra šalia tavęs.
Aš miriau dėl tavęs, Sidne.
Ar tau tai nieko nereiškia?
Kur mano dukra?
Maniau, grįšiu ten, kur viskas prasidėjo.
Telefono skambutis, mergina.
Ir jai brangus žmogus,
pririštas prie kėdės priešais jos namą.
Gerai, gerai.
Gerai.
Teitum, dukrele, atleisk.
Tik…
Ko tau iš manęs reikia?
Meldžiu, pasakyk.
Tu.
Taip. Aš.
Na, aš ir Karlas.
Karlas negyvas.
Ir aš būčiau negyvas,
bet tavo dukra nešovė man į galvą.
Visada reikia šauti į galvą.
Gerai, gerai.
Ar ne tiesa…
Stju?
Gerai, gerai.
Aš tuoj grįšiu.
Markai.
Gerai.
Pažiūrėk!
Jis dar gyvas.
Kietas šunsnukis.
Eikit šikt!
Džesika. Ką?
Labas, kaimyne.
Kaip laikaisi?
Juk nemanei, kad čia Stju.
Būtų kvaila. Stju negyvas.
Na, jo dvasia gyva, bet…
Šiaip jis negyvas.
Matai, turiu patirties su DI.
Kažkada buvau saugos specialistas Google.
- Prieš Folbruką. - Sugrąžinti Stju sugalvojau aš.
Ne, ne, ne. Tai sugalvojau aš.
Leidau tau taip manyti.
Džesika, ką tu darai?
Džesika… Prašau… Ką tu darai?
Dieve, neatpažįstu tavęs. Kas tau atsitiko?
Labai mane nuvylei, Sid.
Paklausyk. Čia ne tu.
Kad ir kas tau nutiko, yra kitų išeičių.
Žinau.
Visada yra kita išeitis.
Atsiprašau.
Tu išmokei. Aprašei savo knygoje.
Išgelbėjai mano gyvenimą, Sidne.
Prieš sugriaudama.
Žinai apie mano smurtaujantį vyrą?
Buvau spąstuose, nemačiau išeities.
Bet tada perskaičiau
Sidnės Preskot „Iš tamsos“.
Nuostabi knyga.
Tada supratau, kad tavo gyvenime
viskas susiveda į paprastą tiesą.
Sidnė Preskot nužudo blogiuką.
Toks tavo tikslas.
Tikroji klyksmo karalienė.
Paskutinė likusi gyva.
Dieve, tu mane įkvėpei!
Pradėjau planuoti, ėmiau lankyti Pilatesą.
Tada tapau Sidne
ir nužudžiau savo vyrą!
Ir išsisukau.
Ir už tai turiu dėkoti tau.
Bet tada tu pradingai, Sid!
Nenuvažiavai į Niujorką.
Kaukės išpuoliai nesiskaito,
jei nėra tavęs.
Tu pradingai.
Kodėl, Sidne?
Norėjau įrodyt, kad gali gyventi ir po traumų.
Tik ne tu.
Tavo visas gyvenimas trauma.
Kai dingai,
žinai, kokia buvau įskaudinta?
Man tai buvo nepakeliama.
Kreipiausi į įstaigą.
Folbruke. Ten mes susipažinom.
Aš kalbu, nepertrauk, gerai?
Gerai. Po velnių, kur sustojau?
Šūdas. Velnias!
Niujorkas, Pilatesas, tu pradingai.
- Folbrukas. - Taip, Folbrukas!
Artimiausias psichiatrijos centras,
nes turėjau būti šalia tavęs.
Ir taip priėjome iki šios nakties.
Gerai, Džesika, tu teisi. Buvau savanaudė.
Pasitaisysiu. Pradėkim iš naujo.
Aš ir pradedu iš naujo.
Nužudydama tave.
Nebėra bagažo.
Aš viską išlaisvinu.
O Lukas? Juk turi sūnų.
O, ne, ne. Jo nebėra, Sid.
Buvo per daug panašus į tėvą.
O dabar…
Galiu pradėti iš naujo.
Kaip manai, buvai gera mama Teitum?
Juk neišmokei jos nieko naudingo,
ar ne?
Visus išgyvenimo įgūdžius pasilaikei sau.
Bet nieko tokio. Aš ją pamokysiu.
Ji žiūrės, kaip miršta jos mama.
Kaip žiūrėjai ir tu.
- Ciklas tęsiasi. - Ne.
Pagaliau aš supratau.
Man nereikia tavęs.
Niekam tavęs nereikia. Pripažinkim,
tu jau netinki būti paskutine išlikusia.
Kuriu Sidnę 2.0.
Atidžiai stebėk, Teitum.
Gerai.
Mieloji, turi iškviesti greitąją.
- Gerai? - Ką?
Mama! Ne, palauk. Ką tu darai?
Būk su tėčiu.
Ne, ne, mama. Dieve, ne!
Sidne.
Sidne…
Prašau.
Tik tiek ir moki?
Velnias!
Tu sveika?
Turi šauti jai į galvą.
- Ką? - Šauk jai į…
Šūdas!
Prakeikimas. Gerai.
Einam.
Viskas gerai?
Aš sumautos Sidnės Preskot dukra.
Nebe geriausios formos.
Eik šikt.
Čia Robis Riversas su išskirtiniu
tiesioginiu reportažu iš scenos
prie policijos šefo Marko Evanso namų,
kur baigėsi kruvinas košmaras.
Tinkas nori tiesioginio eterio.
Jokiu būdu. Netekau per daug kraujo.
Negaliu laikyt kameros.
Tikėjausi, tu praneši.
Jaučiuosi geriau.
Bet kraujo kadre turi nebūti.
Paimsiu trikojį.
Ačiū, kad mane palikai.
Rimtai. Kaip tai suprasti?
Visad mane saugojai, Geile.
Turėjau važiuoti į Niujorką.
Turėjau tave saugoti.
Ne, Sid.
Aš dėl kai ko klydau.
Aš pasitikiu…
Pasitikiu tavimi.
Nuvežti į ligoninę?
- Norėčiau. - Gerai.
Tik duok akimirką.
Kaip tik to tau ir nelinkėjau.
Kažin, ar tai priklauso nuo tavęs.
Teitum buvo geriausia mano draugė.
Ji buvo linksma…
Ir nuoširdi.
Sakė viską, ką galvoja.
Neredagavo minčių.
Ir buvo labai stipri.
Ir nuožmi.
Ji nieko nebijojo.
Todėl ir pavadinau tave Teitum.
Toks buvo mano palinkėjimas
tau.
Būti stipriai…
Ir nebijoti.
Ką dar galiu pasakyti?
Kol kas užtenka.
Gerai.
- Žinai, kad myliu tave. - Aš tave labiau.
- Eikim pas tėtį. - Taip.
Trys, du…
Viskas prasidėjo aną savaitę
Vudsbore, Kalifornijoj.
Name, kuris liūdnai pagarsėjo durtynėmis.
Stop. Supainiojau durtynes su žudynėm.
- Ei, tu siaubinga. - Nutilk. Kartojam.
Supratau. Trys, du…
Labas Aš Mindė Miks-Mar… Nežinau.
Supainiojai savo vardą?
Nesijuok.
Gerai. Trys, du…
Labas, aš Mindė Miks-Martin.
Trissyk susidūrusi su žudiku.
Dirbu reportere CBS 7, Niujorke.
Dieve. Nieko neįrašiau.
- Sekundėlę. - Nekenčiu tavęs.