Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Гей, як справи? Усе добре?
Усе гаразд.
Ідіть за мною.
-Вітаю. -Дякую.
Усе гаразд?
-Так. А в тебе? -Усе добре.
Що це? Що з тобою сталося?
Нічого. Я впав.
Що означає це «впав»?
Я просто впав.
Він передає привіт.
Ну ж бо!
Поквапся. Я вже п'ять хвилин прошу вас це зробити.
Гей, позаду!
Заходьте.
Він вічно спізнюється.
-8:40? -Громадський транспорт, пані.
У тебе власний громадський транспорт? Ти єдиний, хто запізнився.
-Ти знаєш, що означає «громадський»? -Що?
Транспорт для злидарів?
-Правильно. -Ні.
Це означає, що він для всіх. Спільний для багатьох.
Діставай свої речі.
«Вулиця навколо мене ревла оглушливим звуком».
Вдягніть ваші навушники.
-«А тоді, посеред натовпу…» -Ціпка.
Ціпка. Висока, струнка, сумно прекрасна.
Сумно гаряча.
Так!
Гей, добре! Досить.
Він був такий спраглий.
Бодлер — поет-символіст.
Пані, нам байдуже на Бодлера.
Можете розповісти про щось із нашого століття?
-Наприклад? -Не знаю. Про Ніро?
-Ніньйо, пані! -«Калаш Крімінель».
Можемо про це подумати, але сьогодні ми читаємо «До перехожої» Бодлера.
Це вірш про кохання.
Це універсальна тема. Чи це колись траплялось із вами?
Ви чекаєте на електричку. Бачите когось і думаєте:
«Можливо, у нас могла б бути дивовижна історія кохання».
Не зі мною. Якщо я бачу ціпку, я іду і беру її снепчат.
Ти це розумієш.
Ти гравець, чуваче.
Замовкни. Хто дасть тобі снепчат із таким обличчям?
Він заздрить, бо потворний.
Ніхто не дасть йому снепчат. Це сумно.
Пішов ти. Думаєш, я твій приятель?
-Стеж за словами, Анісе. -Хто? Я?
Він заважає всьому класу. Це моя вина?
Пані, не зважайте. «Авіатори» багато говорять,
а як дійде до справи, тікають.
Тікають?
-Я сказав, ти тікаєш. -Припиніть!
Ти відразу тікаєш.
Пішов ти. Ти влаштовуєш сцену.
-Ходімо на вулицю! -Вийдемо!
-Нумуке! -Дозвольте йому. Він влаштовує виставу.
Ти спізнився, а тепер блазнюєш?
Тихіше. Заспокойся, гаразд? Ідіть у кабінет директора, обидва.
-Пане Делор? -Так?
Пан Мерсьєр готовий вас прийняти. Пройдемо?
Так.
-Пане Мерсьєр? -Так.
Пан Делор тут.
Вітаю.
Пане Мерсьєр, це пан Траоре. Мій менеджер із продажів.
-Вітаю, пане Траоре. -Вітаю.
Дивіться, пане Делор. Ваша компанія має досвід у будівництві.
Ми переглянули ваш балансовий звіт за 2109 рік, і він дуже вражає.
Ми займаємось теплоізоляцією вже два роки.
Ініціатива нашого менеджера з продажів.
Він керівник.
-Його бажання — мій наказ. -І він не зазнається?
Ні.
Перейдімо відразу до суті.
Скільки гігабайтів ви продукуєте на місяць? Скільки? 150? 200?
Двісті гігабайтів.
-Нам потрібен один терабайт. -Це 1000 гігабайтів.
Ми це зможемо.
Ваші попередники теж так казали.
Але вони вас не переконали.
-Бо ми тут. -Знаєте, що це для вас означає?
Уп'ятеро більше клієнтів,
торгових представників, робітників, вантажівок, матеріалів
і, що найважливіше, інвестицій.
А вам — п'ять компаній розміром із компанію пана Делора.
А це вп'ятеро більше посередників, ризику
і, імовірно, уп'ятеро більше проблем.
Упевнений, у вас їх вистачає.
Що це?
-Ми помітили, що ви футбольний фанат. -Так.
Без жодних зобов'язань.
Ні? Президентська ложа?
Треба було з цього починати.
-Рибка в сітці. -Не захоплюйся. Справу ще не зроблено.
Якщо це не спрацює, я маю знайти вантажівки, продавців,
навіть колцентр.
Зате, якщо це спрацює,
ти подвоїш свій прибуток.
І?
Я хотів би підвищення.
Пам'ятаєш, як ти приїхав із Бельгії без гроша за душею?
Що ти сказав?
Знайди мені щось. Дай роботу.
Пам'ятаєш?
Ти отримуєш 3000 євро на місяць, лише підписуючи папери.
і ти хочеш більше?
Вийди з автівки.
-Демба, годі тобі. -Виходь.
-Це далеко. -Я сказав, вийди!
Швидше, чорт забирай!
Гаразд.
Ти закінчиш ні з чим!
-Ти залишиш мене тут? -Замовкни.
Обережно, Рім!
Ну ж бо, уперед.
Так, заходьте.
Так, буде пізно.
Я не можу роздвоїтися.
Я передзвоню.
Сулеймане, що я можу для вас зробити?
Я втомився від чернеток.
Це частина роботи.
Так, але я став адвокатом не для цього.
Я хочу виступати в суді, працювати з клієнтами.
Ви в цій фірмі — помічник адвоката.
Нічого не заважає вам виступати в суді за ваших власних клієнтів.
Годі вам.
Ви завалюєте нас роботою.
Навіть якби я взяв власних клієнтів,
я не знайшов би часу ними займатись.
Ви отримуєте компенсацію за роботу.
Ви вільні покласти край цій співпраці.
Молоді юристи стоять у черзі до нас.
Сулеймане.
Відвідайте наших клієнтів у тюрмі Флері.
Ви ж хочете працювати з клієнтами?
Це не те, що я мав на думці.
Або це, або чернетки.
Будьте переконливі, скажіть, що справа рухається,
що ви поговорите із суддею.
Так? Я збиралась вам зателефонувати.
-Усе гаразд? Усе добре? -Так, а в тебе? Добре.
То що?
Демба, зведи мене з твоєю людиною в порту Гавра.
Я візьму власний товар.
Я більше не вв'язуюсь. Не хочу, щоб мене з ними бачили.
Не братимеш товар Абделя — матимеш проблеми.
-Не хочу світити своїм ім'ям. -Хто такий Абдель? Я роблю, що хочу.
Тут немає хресного батька. Це не Італія.
Знаєш, скільки він заробляє на території Салі? Весь Валь-де-Марн.
Я не можу взяти власний товар? Годі тобі, брате.
Я тобі дещо скажу.
Мені це сказав Абдель.
«На вулиці є два типи людей, які не виживають.
Старики, які недооцінюють жадобу молодих.
Молоді, що недооцінюють досвід стариків.
Розумієш?
Гаразд, до зустрічі.
Що він сказав?
Він недооцінює мою жадобу.
Пішов він разом із Абделем.
-Ні. Не кажи так, бро. -Що? Ти з ними чи зі мною?
Річ не в тім.
Коли я мав проблеми, Демба заради мене підставився.
Таке не забуваєш.
Ясно. Він твій старший брат.
Дай тарілку.
-Я ситий, мамо. -Ні, з'їж ще трохи.
Тоді ще трохи.
Це трохи?
Їж.
Це не трохи.
ВХІДНИЙ СОФІЯ
Пам'ятаєш Гаву?
Доньку Бінти.
Вона скоро виходить заміж.
Донька Бінти виходить заміж?
-Скільки їй? -Їй 22.
-Я вийшла заміж у 18. -Так.
Мамо, у тебе є хтось для Сулеймана? Ціпка без зубів?
Припини.
Якби він був готовий, я знайшла б йому жінку завтра.
Багато мам мене запитували.
-Багато мам? -Багато.
Гаразд.
Це не на його смак. Він приведе дуже білу й синьооку блондинку.
Такі його смаки.
У кузини є донька…
Кузина твоєї тітки,
та, що живе поруч із сусідкою…
Її невістка, яка…
Усе гаразд, дякую.
Насміхаєшся зі своєї бідної матері?
Ні, мамо. Я маю будувати кар'єру.
Мати сім'ю — це ще не все. Потрібно її забезпечувати.
Сулеймане, твій батько не був адвокатом.
Ти завжди мав дах над головою, мав, що їсти, пити й одягнути.
Так?
ВХІДНИЙ СОФІЯ
Вимкни, Нумуке.
Як у школі?
-Усе гаразд? -У мене хороші оцінки.
-Усе добре. -Сподіваюсь, заради тебе.
Час для молитви.
-Смачного. -Дякую.
Нумуке, куди ти йдеш?
Пів року було мало?
Хочеш назад у в'язницю?
Ти нікуди не підеш.
Пішов він!
Що таке? Про що ти кажеш?
Я не сказав Демба, що тебе виключили.
Але це все. Я тебе більше не покриватиму.
Що, пам'ять коротка?
Я тебе про це не просив.
-Я не просив тебе брати вину на себе. -Знаю.
Ти не мав просити.
Зачини двері.
Старший брате.
Абду!
Аїссо! Ходи.
Чому ти це зробив?
Чорт!
Стій! Гей, стій!
Стій! Дай мені свої руки!
Мені боляче! Відпусти!
Я можу потримати.
-Дай, я… -Припини!
Софіє, там був Демба. Він мене зупинив. Я не зміг піти.
Думаєш, я боюся?
Думаєш, я цього злякався?
Ти побачиш, що я з ними зроблю.
Стривай, це той сучий син, Аніс.
Суки!
Перечекаємо. Вони на нас чекатимуть.
Ти побачиш.
Повір мені.
Дозволь я потримаю.
Нетрі
Вони насмілились зробити облаву на нетрі
Я їм покажу, що теж можу бути поганим
І мені для цього не потрібен старший брат
Дайте мені ствол І я залишу їх на землі
На землі
Коли?
Завтра вранці.
-Скільки? -Десять кіло гашишу і два — кокаїну.
Місце зустрічі?
Як завжди.
Він точно прийде?
Так, точно.
Фаріде.
Якщо ти мене дуриш…
Глянь на мене.
Я не дам тобі спокою.
-Зрозумів? -Зрозумів.
Покажи свої руки!
Пане Абделю.
Що відбувається? Ти здивований?
Це все для мене?
Саме так. Це все для тебе.
Хто яблуко з'їдає,
той хвороб не знає.
Ти зухвалий, га?
Присягаюсь, я тебе дістану.
Не хвилюйся. Шматок лайна.
Де оголошення про завершення робіт?
Я їх зробив. Усе гаразд.
Рім просить про них уже тиждень.
Бачиш її?
Вона діє від мого імені.
-Гаразд, босе. -Гаразд
Твій кузен тут.
Впусти його. Ніколи не змушуй Думса чекати.
Принесіть ці оголошення.
Я візьму вантажівку. Я їх принесу.
«Я візьму вантажівку. Я їх принесу».
-Він тебе чув, дурню. -Що він зробить?
Ти працюєш із нелегалами.
-Вони справжні машини. -Я донесу на тебе куди слід.
Винайми людей із нетрів
Вони можуть лише скаржитись і просити підвищення.
Це називається «інтеграція».
Це асиміляція, а не інтеграція.
Хлопцям із нетрів і слова не скажи.
Ти рубаєш бабло.
Зовнішність оманлива.
У мене були проблема за проблемою.
Хай там як, сидіти в офісі цілий день, наглядаючи за працівниками…
Це не для мене.
Ти годинами наглядаєш за наркопритоном.
Знав, що ти це скажеш.
Сумую за Саміром, цим шельмою.
Демба!
Обережно!
Ти справді зав'язав?
Знаєш, що таке божевілля?
Божевілля — робити одне й те саме й очікувати різних результатів.
Годі філософствувати.
Ну ж бо. Іди сюди.
Привіт.
-Привіт. -Як справи?
Знущаєшся з мене?
Я мучуся вже годину.
Ти шукаєш проблем. Вимкни це.
Вставай.
Я мусила сваритись із директором, щоб тебе не виключили.
Щоб дозволили бути на території школи.
Іди сідай.
МАРТІН ІДЕН ДЖЕК ЛОНДОН
Ти це прочитаєш.
Ти прочитаєш цю книжку і напишеш есе про те,
які почуття вона в тебе викликала.
Аналіз не потрібен. Я хочу знати, що ти відчув.
Пані, річ у тім, що мене це не дуже цікавить.
А, так? І звідки ти це знаєш?
Я себе добре знаю.
Найважче — це почати.
Обіцяю, що ти втратиш лік часу.
Про що це?
Про Мартіна Ідена.
Невже? Хіба тут не написано «Мартін Іден»?
Це про хлопця, який не любить читати і проводить час у бійках.
Нікого не нагадує?
А вам?
Якось Мартін Іден захистив у бійці дуже багатого чоловіка.
У того багатія була сестра.
Мартін Іден у неї закохався.
Але сестра належить вищому класу. Вона освічена, багата.
Мартін собі каже, що здобуде освіту сам.
Він читає всі книги.
І коли він із нею зрівнявся,
вона в нього закохалась.
Ви думаєте, я Мартін Іден?
Думаєте, я читатиму, щоб звабити ціпку?
Ти ніколи не бився, щоб вразити дівчат?
То він з нею замутив?
-Що? -Не вдавайте.
Зрештою, він замутив із тією ціпкою?
-Тобі куди? -У Нантер.
Це далеко.
-Добрий вечір. -Добрий.
-Добрий вечір, Дьєнабо. -Добрий.
А ти? У Шуазі?
-Ні, Вітрі. -Вона має забрати сина.
У тебе є син.
Так. Ідрісса. Йому десять років.
Ти їдеш сюди з Вітрі і з Вітрі в Шуазі громадським транспортом?
Так буває, коли виховуєш сина сама.
Можу тебе трохи підвезти.
Ти мене здивувала зустріччю з «Аркюс».
Я роками її добивався.
Де ти працювала до нас?
Я не працювала два роки.
Ого. Чому так?
Два роки тому я почала носити чадру.
А ви? Чим займались до теплоізоляції?
Я?
Я завжди був у будівництві.
Не звертайся до мене на «ви». Мені не 50.
Я не можу.
Чому?
Не знаю.
І ви не такий уже й молодий.
Жартую.
Припини психувати.
-Добре ти мене зробив! -Тихо. Що відбувається?
Нащо мені це? Я теж хочу скинути Абделя.
-Звідки б він дізнався? -Твої колеги?
Припини брехати. Думаєш, усі ведуть подвійну гру?
Я попередив, Фаріде.
Я не зводитиму з тебе очей. Вчеплюся в тебе п'явкою.
Я їстиму Фаріда, снитиму Фарідом,
і я навіть трахатиму Фаріда.
Не зупинюсь, доки ти не впадеш. Повір.
Замовкни. Не торкайся мене.
Припини. Ти сердишся ні за що.
Це моя територія, клянуся!!
Якби я був тобою, я сидів би нижче трави.
Чому? Бо Абдель, імовірно, знає, що це через тебе.
Що ти йому сказав? Га?
Чортів виродку. Що ти йому сказав? Га?
Покоївки в готелі «Ібіс» у Батіньйолі страйкують.
Це протест проти умов роботи і низької платні.
Серед їхніх вимог є згадка про нерівне ставлення
до підрядників і працівників на окладі.
Вимкни це.
Це вже показували.
«Це вже показували».
Ти теж дивишся одне й те саме.
Я іду спати. Тут нема що робити.
Він образився.
Так, пане юристе.
Ти справді йдеш спати?
Так. Я без сил. Я весь день читав через пані Сааді.
Читав що?
«Мартін Іден» Джека Лондона.
«На книжкових полицях я побачив цілий світ на горизонті».
-Ти читав цю книжку? -Так, читав.
Знаєш її напам'ять?
Ні, не знаю її напам'ять. Знаю лише кілька цитат.
Завжди буває добре приправити захисну промову однією-двома цитатами.
Щоб здаватися французом.
Що означає «здаватися французом»?
Я не хочу бути неотесаним, як ти.
«Той, хто говорить мовою народу, уникає його зла»
-Вітаю. -Вітаю.
Вітаю.
Йому потрібен один терабайт до наступного місяця.
У нас мало працівників.
ПОВЕЧЕРЯЄМО?
Я НЕ ЗНАЮ…
Потрібно спитати боса. Демба?
Демба?
Ми збільшимо команду.
Потрібно навчити нових людей.
Зробимо другий колцентр у Морокко.
ЦЕ НІ І НІ…
Ми не посилаємо вас у бій без жодної зброї.
-Як ти, мамо? -Добре, Сулеймане.
Можна мені?
Мамо. Годі тобі. Лише трохи.
Це для благодійності.
Ти знаєш, я люблю твій бісап.
Якщо любиш бісап, заплати за нього.
Гаразд.
Як справи?
Я на передмові. Рухаюсь уперед.
Подобається?
Якщо це спроба сказати мені, що ботанство — шлях до успіху,
думаю, я це розумію.
Так, можна йти?
Бувайте, пані.
-Ти не береш книжку? -Ні.
Якщо тільки це не обов'язково.
Траоре.
-Так ти мене вітаєш? -Я не маю друзів у поліції.
Знаю. Пане Демба Траоре не донощик. Чув, ти займаєшся теплоізоляцією?
-Ти мене за це заарештуєш? -Ні. Мене цікавлять наркотики.
Я ними не займаюсь.
Що ти намагаєшся тут робити? Скажи.
Намагаєш розпочати нове життя? Це новий Демба, так?
Пам'ятаєш 28 червня 2018?
У день, коли тебе хотіли вбити.
Здогадайся, чий телефон засікли в тому самому районі, де був Салі?
Не любиш вгадувати?
Намагаєшся мені сказати, що Абду був замішаний? Я знаю.
Ні.
Абду і Салі були дуже близькі.
Але, між нами, думаєш, вони зробили це самі?
Ці двоє? Демба?
Хто прикончив Салі?
Хто забрав притон Салі, коли його вбили?
Хто займається Фарідом тепер, коли ти не в грі?
Тримай.
Мені це не потрібно.
Фото з камери відеоспостереження.
Вони були разом в один і той самий день.
Позбуваєшся ворогів за мій рахунок?
Ні. Ти не вбивця, Демба.
У тебе бізнес із теплоізоляції, так?
Ці фото було важко дістати. Знайди час, щоб їх роздивитись.
Повірити не можу.
-Він має снепчат Азізи. -Припини.
Ти отримав снепчат Азізи. Це відпад.
Відпад.
Хіба ці хлопці не з «Авіаорів»?
Гей!
Хлопці з «Авіаторів» на зупинці.
-Хто? -Хлопці з «Авіаторів».
Візьми це.
Ходімо, хлопці. Ходімо. Сходимо.
Трусишся?
Що таке?
Гей, ідіть сюди!
Гей, він спускається! Униз!
Не тікай. Я тебе не скривджу.
Ти побачиш, сучий сину. Що таке, сучий сину?
Відпусти мене.
Як справи, ти, виродку?
Пам'ятаєш мене, сучий сину?
Поглянь на мене, вилупку. Пам'ятаєш мене?
Знімай! Ось, як роблять у «Буа-л'Аббе».
Ми надеремо вам зад!
Сучий сину.
Суки.
-Ходімо. -Маленьке лайно.
Це місце чудове.
Я знав, що ти оціниш.
-Будь певен, я повернуся. -Уже не на «ви»?
Це вперше.
Дякую.
Можна тебе запитати?
Так.
Ти добре знаєш релігію…
Чекай. Чадра ще не означає, що я добре знаюсь на релігії.
Гаразд, не будь такою скромною. Ти знаєш основи.
Так. Самі лише основи.
Знаєш, у релігії,
із того, що мені відомо, усе…
Усі гріхи можна спокутати.
Так.
Навіть, якщо когось убив?
Чому ти про це запитуєш?
Не панікуй, це не для мене. Це…
Дехто мене запитав, тож я запитую в тебе, бо ти знатимеш.
Я не хочу казати йому маячні.
У релігії всі гріхи можна спокутати, доки ти живий.
Але гріх убивства — один із найбільших гріхів.
Ти маєш це знати.
Так, я це знаю. Я сказав, що це не для мене.
Можна це забрати?
-Так. -Звісно.
Сулеймане, ти виступатимеш у суді.
Справу підлягає нагайному розгляду.
Ані Пер`є, ні я не можемо піти.
Ти вже мав отримати імейл.
Прийшов час.
Так.
Вітаю.
Пан Траоре.
Ви адвокат?
Хто ще це міг би бути?
Ви молодий.
Пане Міллє, я доб'юся вашого звільнення.
Як? Я зізнався, коли був під арештом.
Пояснювати дуже довго.
Суддя намагатиметься врятувати справу.
Він ставитиме вам запитання, щоб ви повторили зізнання,
яке він може використати проти вас.
Усе, про що я прошу,
це щоб ви мовчали.
Вітаю. Я пан Траоре. Я представляю пана Мілле.
Пане, трибуна ваша.
Пане, я казатиму стисло.
Офіцери поліції затримали пана Мілле 20-го жовтня о 10:58
і помістили його під варту за умисне насильство.
Перебуваючи під арештом,
пан Мілле був допитаний детективами щодо невеликої кількості канабісу,
який нібито при ньому був.
«Нібито»?
Тим не менш,
пана Мілле помістили під варту не через зберігання наркотиків.
А за умисне насильство, порушення права власності й шкоду.
Прокурор знатиме, що, згідно із законами Франції,
людину, яка перебуває під вартою, не можна допитувати за злочин,
за який їй не висунули звинувачення.
Це ще не все. Згідно зі Статтею706-30-1 кримінального кодексу,
у випадку зберігання наркотиків потрібно провести процедуру зважування.
Заарештована особа має бути присутньою при зважуванні продуктів,
чого не сталося.
З усіх цих причин я прошу про скасування судочинства.
Дуже добре.
Пане.
Пан Мілле зізнався нам у тому,
що кілька разів вдарив пані Марті в обличчя.
Цього не заперечити, бо її щелепа зламана,
тому що, і тут дозвольте його процитувати,
«ця сука не хотіла відчиняти двері».
Ось і все. Дозволю вам оцінити його художнє формулювання.
Це ваші слова, пане Мілле?
Пане Мілле, прошу?
Я мовчатиму.
Що?
Кажіть гучніше, пане Мілле. Ми вас не чуємо.
Я мовчатиму.
Трохи, як він, я повен ненависті
Я із самого дна, як Мартін Іден
Трохи, як він, я…
Француз повернувся.
Ні. Прошу, не кажи мені, що ти так ішов через нетрі.
З великим синьо-біло-червоним прапором.
-Гаразд, я пожартував, чуваче. -Пішов ти.
Юрист такий грубий.
Мамо, ви дивитесь на пана Траоре, адвоката.
Ти красунчик, мій сину.
Дякую. Сьогодні я вперше виступав у суді.
Мого клієнта звільнили.
Ого. Розкажи мені про це, мій сину.
Ну ж бо, розкажи.
Чоловіка, звинуваченого в тому, що він зламав щелепу дружині, судили,
і мені вдалось…
Що, мамо?
-Їм також потрібен адвокат. -Але хіба це маєш бути ти?
То що?
Забудь про теплоізоляцію.
Відкрий ресторан.
Мабуть, ти навчився цьому в тюрмі.
Я дечого не розумію.
Хто прикончив Салі?
Це не може бути Абду. Вони друзі.
Таке трапляється.
Це було б не вперше.
Знаєш історію про жабу і скорпіона?
Скорпіон іде до жаби і запитує…
«Можеш перенести мене через річку на спині?»
Жаба дивиться на скорпіона й каже:
«Ні. Ти мене вжалиш».
Скопіон дивиться на жабу
і каже: «Але, якщо я тебе вжалю, ми обидва потонемо.
Я не вмію плавати».
Жаба про це думає
і нарешті погоджується.
Вони заходять у воду.
Посередині річки
скорпіон жалить жабу.
Скорпіон каже:
«Мені шкода.
Я не міг не вжалити.
Це моя природа».
І вони обидва тонуть.
Ти це знав?
Так
Люблю слухати, як ти розповідаєш.
Так!
Гей, Нумуке!
Ловіть того сучого сина.
Зупинися!
-Ти мертвий! -Я тебе прикончу.
Стій!
Іди сюди, суко!
Ми його вб'ємо. Ловіть його!
-Дивіться! -Він там!
Трахніть вашу мати, суки!
Прикончіть його!
Дей цей виродок?
-Ну ж бо, обійдіть усе. Ми його спіймаємо. -Там.
-Не робіть дурниць. -Добре.
Що ви тут робите?
Зникни. Припини смоктати зуби.
Я казав нічого їм не давати.
Знаю, Фариде. Я не дам.
Три, два, один.
Поглянь на це.
Це прекрасно.
Знаєш, що кажуть?
Ні.
Краса в очах того, хто дивиться.
Ти такий балакун.
-Ти колись піднімалась нагору? -Ні, але хотіла б.
Так?
А ти?
Ще ні.
Ми не можемо бачитись так і далі.
«Так»?
Так, без цілі.
Я хочу знати, куди ми йдемо. Я не можу грати. Я не маю часу.
Думаєш, я граю?
Ні, я цього не казала.
Але я тебе попереджаю.
І… нічого не відбудеться.
Тобто?
Нічого не відбудеться фізично.
Я себе зберігаю.
Я не проти.
А отже?
-Що означає «А отже»? -Чого ти хочеш?
-Алло? Так. -Алло? Нумуке?
-Нумуке? -Я жартую. Це голосове Нумуке.
Це його голосове.
Давай. Можеш відповісти. Я не проти.
Ні, це моя мати.
Я тебе відвезу. А тоді передзвоню.
Розповім історію.
Моя подруга була в ресторані,
і її мати дзвонила їй беззупинно, знаєш?
Подруга не відповіла,
а відправила їй повідомлення: «Наберу потім».
Але «потім» не було.
Ця історія мене травмувала.
Тепер я відразу відповідаю на мамині дзвінки.
Так, мамо, це я.
Демба. Допоможи найти Нумуке. Нумуке не прийшов додому.
Знайди його для мене. Я не знаю, де він.
Гей!
-Я тебе прикончу. -Стули пельку!
Відпусти мене.
Зброя!
Ну ж бо, вставай.
Софіє! Ну ж бо, ходімо.
Ламіне, іди сюди.
Я сказав, іди сюди.
-Де Нумуке? -Не знаю.
-Не грай зі мною, Ламіне. -Я не граю.
-Де Нумуке? -Я не знаю.
-Його затримали? -Ні, не затримали.
Хто стріляв?
Ніхто не стріляв.
«Ніхто не стріляв»?
Це була Софія, але вона стріляла в повітря.
-Тоді ми всі розбіглися. -Де вона взяла ствол?
Кажи, де?
У притоні Фаріда.
Вони чекають на гроші.
Так, але…
Гей.
Ти дав зброю моєму братові?
Я не давав.
-Його подрузі. Це те саме. -Я не давав.
Тоді вони дали. Хіба ти не головний?
-Ти серйозно? -Що означає: «Ти серйозно»?
-Ти робиш це перед усіма? -Що ти зробиш?
Не бреши собі.
Ти тут тому, що я пішов.
Дітаньте того сучого сина.
Приведіть його до мене!
Бро, усе гаразд?
Я з ним покінчу.
Обирай бік, і швидше.
Він повернеться в тюрму.
Припини її лякати.
Ніхто не помер.
Нумуке потрібно залишити банди і зброю в минулому.
Ти маєш із ним поговорити.
Коли я був у його віці, проблема з «Авіаторами» вже була.
Я теж був замішаний.
Саме так.
Ось, чому він тебе послухає.
Поговориш?
Так.
Гаразд.
Не бійся. Він повернеться.
-Бувай. -Бувай.
-Це Ламін. -Що він каже?
Демба був у нього. Він тебе шукає.
Чорт, він мене вб'є.
Сьогодні я не піду додому.
Залишишся тут на ніч?
Брат іде на роботу о 8:00. Мама — о 9:00.
Дочекаюсь, щоб вони пішли.
Я піду додому. Інакше мама мене знищить.
Побудеш зі мною трохи?
Я хотіла б мати братів і сестер.
Хіба я не твій брат?
Ти сумуєш за батьком?
Так, я за ним сумую.
А ти?
Це неможливо. Я його не знаю.
Почувши, що мати вагітна, він пішов. Він мене на хотів.
Можемо якось спробувати його знайти.
Він мене не хоче. Я за ним не ганятимусь.
Тата більше немає Ніхто не знаю мого болю
Я почуваюсь так Ніби навколо беззоряна ніч
Це твої слова?
Так.
Ну ж бо, співай.
Тата більше немає Ніхто не знаю мого болю
Я почуваюсь так Ніби навколо беззоряна ніч
Усе розмите Я не знаю, куди йти
Я лише хочу кудись втекти
Мама більше не сміється Дім порожнім здається
На горизонті немає сонця
І не кожну порожнечу заповниш
Можна казати собі, що це мине Але тата більше немає
Мого тата більше немає
Ніхто не знає мого болю
Відколи тато помер
Навіть улітку холодно
БУДИЛЬНИК 06:45
Що ти робиш, мамо?
Я виглядаю поліцію.
Щоб відчинити двері, перш ніж їх виламають.
Вони не прийдуть.
Ходімо.
-Іди відпочинь. -Я втомилась, Нумуке.
Поліція!
-Що відбувається? -Не рухатись! Руки!
-Руки! -Так! Що відбувається?
Іди сюди. На коліна.
Що відбувається?
Софіє!
Софіє, що ти зробила?
Що відбувається?
Ти гарна.
Я вже піду.
Коли ти йдеш?
Я не піду на роботи, доки Нумуке не повернеться.
Усе буде добре, гаразд? Він прийде додому.
Я тебе люблю.
Я тебе теж люблю.
Пані, приберіть телефон.
-Це не вистава. -Софіє!
Куди ви її забираєте? Софіє.
-Куди ви її забираєте? -Пустіть!
Чуєте, що я кажу? Сховайте це. Не знімайте.
-Що вона зробила? -Відпустіть!
Мамо!
Ну ж бо, відійдіть.
Мамо!
Допоможіть!
Що він зробив? Ударив тебе?
…недалеко
Немає часу для завтра
І якби ми були далеко звідси
Десь на Панамі
Далеко
Немає часу для завтра
І якби ми були далеко звідси
О, крихітко
Ми пообіцяли не відпускати одне одного Що ми…
Мамо?
Лише Бог може сотворити щось, чого не існувало.
Людські істоти не здатні творити.
Якби люди могли творити,
сліпці повертали б собі зір.
Глухі повертали б собі слух.
Паралізовані повертали б собі здатність рухатись.
Крім цього,
більшість людей подарували б собі і своїм близьким
вічне життя.
Отже, мій брате, люби, кого хочеш,
прив'язуйся, до кого хочеш, але вас розлучать.
Вітаю.
Смерть — це поріг, який кожен із нас переступить.
Мої співчуття.
Смерть — це подорож.
Що робить перед подорожжю будь-хто, хто має дар розуму?
Як почуваєшся?
Раніше я думав, що я самотній. Тепер я справді знаю, як це.
Слухай…
Я маю дещо зробити, коли повернуся.
Після цього я хочу
познайомитись із твоїм сином.
Я хочу, щоб ми все зробили за правилами.
Знаєш, Демба, є два стани, у яких людині не варто приймати рішення.
Коли ти дуже щасливий і коли ти дуже сумний.
Я знаю, що кажу.
Ти йдеш?
Так, я іду.
-Поговоримо пізніше? -Добре.
Є новини від Мерсьєра?
Поговоримо про це пізніше?
Що відбувається?
Він дав задній хід. Він знайшов іншу команду.
Не дивись на мене так.
Задній хід?
Підписано договір.
Маєш юриста, який прочитає договір?
Я інвестував час і гроші.
-Знаю. -Багато грошей.
Скільки він отримав?
-Від кого? -Від іншої команди. Щоб позбутися нас.
Ну, я не знаю.
Скільки він хоче?
Він обере нас, якщо дамо йому 150 000 готівкою.
Що ти відповів?
Я не відмовився остаточно.
Із тими бабками, які ти зароблятимеш, що таке 150 000?
Мої співчуття, Демба.
Слухай, Франку.
Що змусило його думати, що в тебе є зайві 150 000 євро?
Я не знаю.
Ти не знаєш?
Зайди в офіс, коли я повернуся.
А до того скажи йому «так».
Ясно.
Бережи себе, Франку.
Так, звісно. Ти теж.
Нумуке.
Він каже, ти схожий на твого кузена, Усмана.
Усмане.
Ти не можеш заперечити, що ти Траоре.
Коли родина поламана й розділена,
усе суспільство нездорове.
-Ну ж бо, Нумуке. Вставай. -Встаю.
Я вже приходив двічі.
Демба, я не був у душі. Я…
Я спітнів.
Візьми це. Перевдягайся.
Котра година?
-Ти спав достатньо. -Я втомлений.
Де цей колодязь?
Тридцять хвилин пішки.
Тридцять хвилин?
Тридцять хвилин. Майже година.
Звідки ти знаєш?
Забагато запитань.
Він так хизувався, що твоя мама прислала його сюди.
-Ти не йдеш? -Ні, я залишу це вам.
Глибокий, так?
Гаразд.
Відпусти це.
-Привіт, Усмане. -Нумуке.
Привіт.
Курки сидять на яйцях…
Це сільська школа.
Ваша мати фінансувала її побудову своєю благодійністю.
Вона не встигла це завершити.
Вітаю.
-Вітаю, пане Фоді. -Як ви?
Це діти моєї зведеної сестри, Хадіджи.
Мої співчуття.
Як ви навчаєтесь у сезон дощів?
Це буває складно.
Ми маємо це завершити.
Це багато роботи.
-Фоді. -Так?
Зможете знайти матеріали і робітників?
За гроші — звісно.
-Не думайте про гроші. -Гаразд.
Поділись зі мною мережею, Демба.
-Прибери телефон. -Мені дуже потрібно.
Він каже, йому не потрібен телефон, але він його хоче.
Ви живете краще, ніж ми.
Він каже, ти ідеалізуєш Африку.
Наші суспільства теж давно стали споживацькими.
Чому він не говорить французькою?
Я розмовляю французькою краще за тебе.
Гей, сюди!
Сумки кладемо туди.
Так, тітонько.
-Дріссе? -Так?
Поставимо це.
-Обережно з пальцями, хлопці. -Так.
Дякую. Гаразд. Це є.
-Усе гаразд? -Зрозуміло?
Добре.
Ну ж бо, Демба. Так.
Так!
-Добре? -Дуже дякую.
Перерва, хлопці. Поїмо?
Я закінчу і прийду.
Ти забув цю ділянку.
Ці твої великі штани.
Гарно, чи не так?
Я повертаюсь у Францію.
Я поживу з малим ще кілька днів.
Маю залізти йому в голову.
Ти готовий?
Давати задній хід не можна.
МІНІСТЕРСТВО КУЛЬТУРИ ДІМ РАБІВ
Вітаю.
Офіційно в Америки депортували 12 мільйонів рабів.
І деяких із них утримували в місцях, які були схожі на це.
Така собі кімната очікування.
На кшталт кімнати очікування в лікарні.
Маленькі човни забирали їх звідси на великі кораблі,
які далі вирушали в Америку.
Отже, за цими дверима був міст.
Ми називаємо їх «двері неповернення»,
бо той, хто за них виходив, не повертався.
ШКОЛА ХАДІДЖИ ТРАОРЕ
НАВЧАЙСЯ, РОЗУМІЙ БЕРИСЯ І СЛУЖИ
Знаєш, про що просила мама?
Про що?
Подбати, щоб ти кинув дурниці.
-Які дурниці? -Те, чим ти займаєшся в нетрях.
У моєму віці ти робив те саме.
Я знав, що ти це скажеш.
Хочеш дещо почути?
Із насильством
ти вирішуєш, коли до нього вдатись,
але не коли воно закінчиться.
Я відчуваю, що дратую Нумуке.
Я міг би сказати копам, що він не був причетний.
Але не сказав.
Він зробив би це знову, якби мав.
Що ти робитимеш далі?
Я нікому не казав,
але я думаю, що в мене панічні атаки.
О, так?
Ти був у когось?
У кого?
У психотерапевта.
Я? І психотерапевт? Ти бачив, щоб чорний ходив до психотерапевта?
Ти така карикатура на себе самого.
Іноді розмова допомагає.
Дай п'ять.
Що ти робиш?
Що він робить?
-Годі тобі. -Не змушуй мене бігати.
-Не бийте мене. -Мовчи.
Будівельні майданчики ваші.
Іди сюди! Я сказав, іди сюди!
То ти хочеш зі мною грати? Іди сюди!
Біжи, Форресте, Біжи!
Абду!
Стій!
Ні! Демба, зупинися.
Заспокойся. Це був Абдель.
Абдель і Салі. Мене там не було.
Ні!
Чим ви пишаєтесь?
Ви пишаєтесь цим?
Ви за це б'єтеся?
За ці будівлі, у яких ми виросли.
У бідності. Без ліфтів. Із тарганами.
За це ви готові померти?
Цілий день ви кажете: «У цій країні нас не люблять.
Нас не поважають.
До дідька державу. Роботи немає.
До дідька поліцію».
І що? звісно, до дідька поліцію.
Ти маєш, що сказати?
Твоя травма ока,
у ній винні копи чи ці ваші безглузді облави?
І ви очікуєте, що нас хтось поважатиме? Ми не поважаємо одне одного.
З чого б комусь нас любити?
Ми ненавидимо одне одного.
І ви завжди кажете: «Я люблю свою мати.
Я зроблю її мільйонеркою».
Знаєте, що ви їй принесете?
Ваші мами тут. Спитайте в них.
Труну.
Через ваші проблеми.
Перша нога. Друга нога.
Це як Ліга чемпіонів.
І для того, хто лежить на землі, гру закінчено.
-Вони сюди приходять і бісять нас. -Замовкни!
Нумуке, Анісе. Потисніть руки.
Потисніть руки.
Ми чітко бачимо, як офіцер поліції хапає телефон і кидає його на землю.
Він не знав, що інший свідок теж це фільмував.
Гадаю, ви вирішили подати скаргу на офіцерів?
Я хотіла зробити це наступного дня. Я мусила обійти два поліцейські відділи.
Поліція часто відмовляється приймати скарги в таких справах.
Поліція схильна захищати своїх.
У вас дуже спрощені уявлення про працівників поліції.
Я не встаю із бажанням бити чорних або арабів.
Йому дали слово?
Ви, можливо, і ні. Я не хочу узагальнювати.
Під час протестів жовтих жилетів
ми бачили, що насильство, жертвами якого є мешканці нетрів,
могло використовуватись і проти бідних білих спільнот.
Чому ми тут говоримо про протести жовтих жилетів?
Це мати злочинниці, яка опирається арешту своєї доньки.
Її доньки, яка перебуває під вартою.
Знов-таки, питання не в цьому.
Ми не обговорюємо суд її доньки.
Ми ставимо під сумнів методи, які використовують офіцери поліції,
які вдарили жінку,
мати,
бризнули їй в очі сльозогінним газом і залишили на землі.
Проблема — це насильство.
Я бачив цих матерів у сльозах,
які щойно втратили дитину.
Дозвольте дещо сказати.
Цих матерів не хвилює так звана брутальність поліції.
Легко звинуватити
поліцію в брутальності.
Чомусь усі мовчать, коли йдеться про насильство,
яке чинять ці злочинці, чиїми жертвами є переважно
мешканці нетрів.
До зустрічі.
Він виходить.
-Гарного дня. -Гарного дня.
Ваша книжка мене вибісила.
Це й усе?
Хлопець важко працює, щоб кимось стати, і опиняться сам.
Трохи сили волі й праці — і ми можемо стати ким захочемо.
Не завжди, пані.
У житті деякі речі не в наших силах.
Дещо ми не можемо контролювати.
І, можливо, автор хоче сказати,
що не варто так старатись заради інших людей.
Можна прочитати?
Офіцери підлягають квотам.
Керівництво на них тисне.
І, ясно, від них очікують виконання квот.
Тож, по суті, ви кажете,
що насильство, яке поліція вчиняє
проти конкретної групи всередині популяції —
це наслідок системи квот, яку нав'язує
міністерство внутрішніх справ, а отже, і держава.
Ви відповіли на наше запитання.
Уряд не лише не запобігає поліцейській жорстокості,
але й заохочує її.
Гаразд, стан здоров'я цієї жінки задовільний.
Вона жива.
Це не справа Джорджа Флойда в Сполучених Штатах.
Так, вона не закінчила, як Амін Бентунсі,
яку застрілили.
І її не придушили, як Амаду Куме.
У Франції є власні Джорджи Флойди. Це не новина.
Мене завжди дивує, як деяких людей
засмучує поліцейська жорстокість по інший бік Атлантики,
але в той самий час вони не бачать і не чують цієї жорстокості у Франції.
Ми обидва знаємо, що, якби сусід не зафільмував ці події,
слова пані Фітуссі не витримали б проти поліцейських.
Її зобразили б поганою матір'ю,
яка не змогла правильно виховати доньку, так?
Але спробуймо побачити повну картину,
а не лише безкінечно сперечатись…
Повільніше. Вони нас помітять.
…Я скажу, що в наших силах зробити цей світ кращим.
І що ми не повинні применшувати вплив наших дій
на інших.
Вийди з автівки.
Посмішка, приємне слово,
доброта можуть змінити чийсь день.
Один день може змінити хід життя.
Ось, чому ми повинні намагатись не повторювати
одних і тих самих помилок.
Ідріссо!
Божевілля завжди робить одне й те саме
і очікує інших результатів.
Переклад субтитрів: Сабіна Дадашева