Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
- Salut! Ce faci? Toate bune? - Sunt bine.
Urmați-mă!
- Bun venit! - Mersi.
Te simți bine?
- Sunt bine. Tu? - Bine.
Ce-i asta? Ce ai pățit?
Nimic. Am căzut.
Cum adică ai căzut?
Doar am căzut.
Te salută.
Haideți!
Grăbiți-vă! V-am rugat de cinci minute.
Potoliți-vă în spate!
Intrați!
Mereu întârzie!
- La 8:40? - Transportul public.
Ai propriul transport public? Doar tu ai întârziat.
- Știi ce înseamnă „public”? - Ce?
Tranzit pentru sărmani?
- Așa e. - Nu.
Înseamnă pentru toți. Împărtășit de mulți.
Scoate materialele!
„Strada vuia într-un zgomot asurzitor.”
Să-și pună căștile!
- „Și în mijlocul mulțimii…” - O gagică.
O gagică. Înaltă, slabă, frumoasă, din păcate.
Sexy, din păcate.
Da!
Bine, gata! Ajunge!
Era pofticios.
Baudelaire e un poet simbolist.
Nu ne pasă de Baudelaire, dră.
Nu puteți vorbi despre cineva din secolul nostru?
- Cum ar fi? - Nu știu, Niro?
- Ninho! - Sau Kalash Criminel!
Ne putem gândi, dar astăzi citim Călătoria lui Baudelaire.
E vorba despre iubire.
E un subiect universal. Ați trăit-o vreodată?
Așteptați metroul. Vedeți pe cineva și vă gândiți:
„Poate că am fi putut avea o poveste de iubire frumoasă.”
Nu eu. Dacă îmi place o gagică, îi cer Snap-ul.
Sigur faci rost.
Ești un afemeiat, frate.
Mai taci! Cine îți dă Snap-ul, la ce față ai?
E invidios fiindcă e urât.
Nu face rost de un Snap. Ce trist!
Du-te dracului! Crezi că suntem amici?
- Limbajul, Anis! - Limbajul?
El deranjează ora. Acum e vina mea?
Lăsați-l, dră! Așa sunt Aviatorii.
Numai gura e de ei.
Fugi?
- Fugi, am zis! - Încetați, băieți!
Dă-i drumul imediat!
Du-te naibii! Faci circ aiurea.
- Hai afară! - Hai afară!
- Noumouké! - Lăsați-l! Face panaramă.
Vii târziu și o faci pe nebunul?
Capul jos! Calmează-te, da? Vă duceți amândoi la director.
- Dle Delors? - Da?
Dl Mercier vă așteaptă. Mă urmați, vă rog?
Da.
- Dle Mercier? - Da.
A sosit dl Delors.
Bună ziua!
Dle Mercier, dânsul e dl Mr. Traoré, directorul comercial.
- Bună ziua! - Bună ziua!
Dle Delors, compania dumitale are experiență în construcții.
V-am evaluat bilanțul și a fost impresionant în 2019.
Am deschis secția de izolări de doi ani.
A fost inițiativa directorului comercial.
El este șeful.
- Cum spune, așa fac. - Și nu e plin de sine?
Nu.
Să trecem la subiect!
Câți Giga faceți pe lună? Cât, 150, 200?
Două sute.
- Ne trebuie un terabit. - Sunt 1.000 de giga.
Se poate.
Cei de dinainte au zis că se poate.
Dar nu v-au convins.
- Sau n-am mai fi aici. - Știți ce înseamnă?
Vă trebuie de cinci ori
mai mulți clienți, reprezentanți, muncitori, camioane, materiale
și tot atâtea investiții.
Veți avea nevoie de cinci firme ca a domnului Delors.
Adică de cinci ori mai mulți intermediari,
riscuri și probleme, în cele din urmă.
Sigur aveți destule probleme.
Ce-i asta?
- Am observat că vă place fotbalul. - Da.
Fără nicio obligație.
Nu? Un apartament prezidențial?
Trebuia să începeți cu asta.
- Se rezolvă. - Nu te lăsa dus de val! Nu s-a rezolvat.
Chiar dacă batem palma, trebuie să găsesc oameni,
un call center.
Dacă ne merge,
o să-ți dublezi venitul.
Și?
Aș vrea o mărire.
Mai știi când ai venit din Belgia, sărac lipit pământului?
Ce ai spus?
Dă-mi ceva de lucru!
Îți amintești?
Acum câștigi 3.000 de euro pe lună pentru niște semnături și vrei mărire?
Ieși din mașină!
- Fii serios, Demba! - Ieși!
- E departe. - Ieși, am zis!
Grăbește-te odată!
Bine.
O să ajungi fără nimic!
- Mă lași aici? - Taci!
Ai grijă, Rime!
Hai, să mergem!
Da, intrați!
Da, întârzii.
Nu pot să fiu în două locuri.
Te sun înapoi.
Te sun eu.
Soulaymaan, cu ce te pot ajuta?
M-am plictisit de dosare.
Face parte din fișa postului.
Dar n-am devenit avocat pentru asta.
Vreau să pledez, să lucrez cu clienții. Să fiu avocat.
Ești asociat la firmă.
Nu te oprește nimic să-ți aperi clienții la tribunal.
Haideți!
Ne sufocați cu dosarele.
Chiar dacă aș lua clienți,
n-aș avea timp să mă ocup de ei.
Dar ești plătit pentru asta.
Dacă nu-ți convine, poți să-ți dai demisia.
Sunt destui avocați la ușă.
Soulaymaan.
Vizitează clienții din Penitenciarul Fleury!
Vrei să lucrezi cu clienții, nu?
Nu asta aveam în minte.
Ori asta, ori dosarele.
Liniștește-i, spune-le că facem progrese,
că vei discuta cu judecătorul!
Da? Trebuia să te sun înapoi.
- Ești bine? - Da, tu? Mă relaxez.
Deci?
Demba, fă-mi legătura cu tipul tău din portul Le Havre!
O să-mi iau marfă singur.
Nu mai sunt implicat. Nu vreau să fiu văzut cu ei.
Dacă nu iei de la Abdel, o să ai belele.
- Nu vreau să-mi apară numele. - Cine e Abdel? Fac ce vreau eu.
Nu e vreun naș. Nu suntem în Italia.
Știi cât face cu teritoriul lui Sahli? Tot Val-de-Marne.
Nu pot să am marfa mea? Hai, frate!
O să-ți spun ceva.
Abdel mi-a spus asta.
„Pe străzi, două feluri de oameni nu rezistă.
Bătrânul care subestimează lăcomia tânărului.
Tânărul care îi subestimează experiența.”
Ai înțeles?
Bine, Demba, mai vorbim!
Ce a spus?
Îmi subestimează lăcomia.
Dă-i naibii și pe el și pe Abdel!
- Nu spune asta, frate! - Ce? Ești cu ei sau cu mine?
Nu e vorba de asta.
Când am avut belele cu Auber, Demba m-a scos.
Asta nu se uită.
Am înțeles. E fratele tău mai mare.
Farfuria ta.
- Îmi ajunge, mamă. - Mai mănâncă puțin.
Puțin, atunci.
Asta e puțin?
Mănâncă!
Asta nu e puțin.
O mai știi pe Hawa?
Fata lui Binta.
Se mărită în curând.
Fata lui Binta se mărită?
- Câți ani are? - Are 22 de ani.
- Eu m-am măritat la 18 ani. - Da.
Mamă, ai pe cineva pentru Soulaymaan? Una fără dinți.
Încetează!
Dacă ar fi pregătit, i-aș găsi o femeie și mâine.
Multe mame m-au întrebat.
- Multe mame? - Multe.
Bine.
Nu-l interesează. O să aducă acasă o blondă cu ochi albaștri.
Asta îi place.
Este fiica verișoarei…
Verișoarei mătușii tale,
care locuiește aproape de vecinul…
Nora care…
Nu e nevoie, mersi.
Faceți mișto de biata voastră mamă?
Nu, mamă. Trebuie să-mi fac o carieră.
Să ai o familie nu e totul. Trebuie să ți-o permiți.
Tatăl vostru n-a fost avocat.
Mereu ați avut o casă, mâncare, băutură și haine.
Nu?
Oprește-l, Noumouké!
Cum e la școală?
- Asta e tot? - Am note bune.
- E bine. - Sper, pentru binele tău.
E vremea rugăciunii.
- Poftă bună! - Mulțumim!
Unde te duci?
Șase luni n-au ajuns?
Vrei iar în închisoare?
Nu pleci de aici.
Fă-l praf!
Ce e? Despre ce vorbești?
Nu i-am zis lui Demba de exmatriculare.
Dar gata! Nu te mai acopăr.
Ai memoria scurtă?
Nu ți-am cerut nimic.
- Nu ți-am cerut să-ți asumi vina. - Știu.
Nu e nevoie să ceri.
Închide ușa!
Frate mai mare!
Abdou!
Aïssa! Vino!
De ce ai făcut asta?
Futu-i!
Oprește-te! Stai pe loc!
Stai! Să-ți văd mâinile!
Mă doare! Dă-mi drumul!
O țin eu.
- Dă-mi-o… - Încetează!
Sofia, Demba era cu noi. M-a oprit. N-am putut pleca.
Crezi că mi-e frică?
Crezi că mi-e frică sau ce?
O să vezi tu ce le fac.
Ia stai! E nenorocitul de Anis.
Javrelor!
Trebuie să așteptăm. Ne vor pândi.
O să vezi.
Crede-mă!
Lasă-mă s-o țin eu!
Cartierele
Au avut tupeul să facă razie
Le arăt eu că pot fi rău
Și n-am nevoie de fratele mai mare
Dă-mi o armă Și o să-i las lați
Îi las lați
Când?
Mâine dimineață.
- Cât? - Zece kile de haș și două de coca.
De unde se ia?
Locul obișnuit.
Sigur va fi acolo?
Da, sunt sigur.
Farid!
Dacă umblu după cai verzi…
Uită-te la mine!
…n-o s-o las așa.
- Ai înțeles? - Da.
Mâinile sus!
Domnule Abdel.
Ce este? Ești surprins?
Toate pentru mine?
Așa este. Toate pentru tine.
Un măr pe zi
ține doctorul la distanță.
Ești șmecher?
Jur pe mama că te prind!
Stai liniștit! Nenorocitule!
Ne lipsesc atestatele.
Le-am făcut. Sunt în ordine.
Rim le-a cerut de o săptămână.
O vezi?
Ea e vocea mea.
- Bine, șefu'. - Bine.
A venit vărul tău.
Lasă-l să intre! Doums nu trebuie să aștepte!
Aduceți-mi atestatele!
Le aduc odată cu camionul.
„Le aduc odată cu camionul.”
- Te-a auzit, nebunule! - Ce-o să facă?
Ai muncitori la negru, afurisitule!
- Sunt dați naibii. - Te dau pe goarnă la URSSAF.
Angajează din cartier!
Ăia doar se vaită și cer măriri.
Se numește integrare.
Aia e asimilare, nu integrare.
Nu poți să le spui nimic.
Te-ai umplut de bani.
Aparențele înșală.
Am avut numai belele.
Să stau toată ziua la birou, să verific angajații…
Nu-i de mine.
Pândești casele cu droguri cu orele.
Mă așteptam la asta.
Mi-e dor de Samir.
Demba!
Ferește-te!
Chiar te-ai retras?
Știi ce e nebunia?
Să faci mereu același lucru i să aștepți rezultate diferite.
Lasă filosofia!
Vino încoace!
Bună!
- Bună! - Ce faci?
Faci mișto de mine?
Mă chinui de o oră.
Ți-o cauți cu lumânarea. Oprește-l!
Ridică-te!
M-am certat cu directorul ca să nu fii exmatriculat.
Ca să ai voie în incinta școlii.
Vino să iei loc!
O să citești asta.
Noumouké, o s-o citești
și o să-mi scrii un eseu despre ce simți.
Nu vreau o analiză. Vreau să știu ce ai simțit.
Adevărul e că nu mă interesează.
Da? De unde știi?
Mă cunosc.
E greu până începi.
Promit că n-o să știi cum a trecut timpul.
Despre ce e vorba?
- E povestea lui Martin Eden. - Pe bune? Nu scrie Martin Eden?
E despre un tip căruia nu-i place să citească, ci să se bată.
Ți se pare cunoscut?
Dar dvs?
Într-o zi, apără pe cineva. Un om foarte bogat.
Bogatul are o soră.
Se îndrăgostește de ea.
Dar sora e din înalta societate. E educată, bogată.
Martin Eden își spune că se va educa.
Va citi fiecare carte.
Și, odată ce va fi ca ea,
ea se va îndrăgosti de el.
Mă credeți Martin Eden?
Credeți că voi citi pentru o gagică?
Nu te-ai bătut ca să impresionezi?
Se combină cu ea?
- Ce? - Lăsați!
Se combină cu gagica la final?
- Unde mergeți? - La Nanterre.
E departe.
- Bună seara! - Bună seara!
- Bună seara, Djenaba! - Bună seara!
Și tu? La Choisy?
- Nu, Vitry. - Trebuie să-l ia pe fiul ei.
Ai un fiu.
Da, pe Idrissa. Are zece ani.
Mergi de aici până la Vitry și Choisy cu transportul în comun?
Așa e când crești un copil singură.
Te duc eu o bucată de drum.
M-ai surprins cu întâlnirea cu Arcus.
Încercam să obțin una de mult.
Unde ai lucrat înainte?
N-am mai lucrat de doi ani.
Vai! De ce?
Am început să port vălul atunci.
Dvs. ce ați făcut înainte de izolații?
Eu?
Tot în construcții.
Nu e nevoie de politețe. N-am 50 de ani.
Nu se cade.
De ce nu?
Nu știu.
Și nici nu sunteți tânăr.
Glumeam!
Lasă prostiile!
- M-ai fraierit ca lumea! - Calmează-te! Ce e?
De ce aș face-o? Și eu vreau să cadă Abdel.
- De unde a știut? - Colegii tăi?
Termină cu prostiile! Crezi că toată lumea dă țepe?
Te-am avertizat.
Nu te scap din ochi. O să fiu lipitoare.
O să-l visez pe Farid
și o să i-o pun în mână.
Nu mă las până nu cazi. Crede-mă!
Taci! Nu mă mai atinge!
Nu te mai supăra degeaba!
Ăsta e teritoriul meu, jur!
În locul tău, m-aș da la fund.
Știi de ce? Abdel probabil știe că tu ai fost.
Ce i-ai spus?
Coardă penală! Ce i-ai zis?
Cameristele de la Hotelul Ibis sunt în grevă.
Protestează pentru salarii și condiții de lucru.
Printre cereri, menționează tratamentul inegal
al subcontractorilor și angajaților.
Dă-l mai încet!
Arată aceleași lucruri.
„Arată aceleași lucruri…” Și tu te uiți la aceleași prostii.
Mă duc la culcare. N-am ce face aici.
A pus bot.
Bine, dle avocat.
Chiar te culci?
Da, sunt frânt. Dra Saadi m-a pus să citesc toată ziua.
Ce carte?
Martin Eden de Jack London.
„Pe rafturile bibliotecii am văzut o lume la orizont.”
- Ai citit-o? - Da, am citit-o.
O știi pe de rost?
Nu o știu pe de rost. Doar câteva citate.
Sună bine când adaugi niște citate la pledoarie.
Doar ca să pari francez!
Cum adică, să par francez?
Nu vreau să fiu ignorant.
„Cine vorbește limba unui popor îi evită răul.”
- Bună ziua! - Bună ziua!
Bună ziua!
Ne cere un terabit până luna viitoare.
LUĂM CINA?
NU ȘTIU…
Mai bine îl întrebi pe șefu'. Demba?
Demba?
O să mărim echipa.
Trebuie să instruim oameni noi.
Vom deschide alt call center în Maroc.
NU AI SPUS NU…
Nu vă trimitem în luptă fără arme.
- Ce faci, mamă? - Bine, Soulaymaan.
Pot să gust?
Haide, mamă! Doar puțin.
E pentru asociația mea.
Știi că îmi place nalba africană.
Dacă îți place, plătește!
Bine.
Cum merge?
Sunt la prefață. Avansez.
Îți place?
Dacă vreți să-mi spuneți că trebuie să fiu tocilar ca să reușesc, înțeleg.
Pot să plec?
La revedere!
- Nu iei cartea? - Nu.
Nu o iau acasă dacă nu e nevoie.
Traoré!
- Așa mă saluți? - N-am prieteni la poliție.
Știu. Domnul Demba Traoré nu e turnător. Am auzit că faci izolații?
- Mă arestezi pentru asta? - Nu. Pe mine mă interesează narcoticele.
Nu sunt implicat.
Ce încerci să faci? Spune-mi!
Încerci să începi o nouă viață? Ăsta e noul Demba?
Știi ziua de 28 iunie 2018?
Când au încercat să te ucidă.
Ghicești cui i-a sunat telefonul în aceeași zonă cu Sahli?
Nu-ți plac ghicitorile?
Vrei să-mi spui că Abdou a fost implicat? Știu.
Nu.
Abdou și Sahli erau la cataramă.
Dar fie vorba între noi, au făcut-o singuri?
Ei doi? Demba? Cine l-a ucis pe Sahli?
Cine i-a preluat drogurile când a fost ucis?
Cine îi vinde lui Farid, când ai ieșit din joc?
Poftim!
Nu-l vreau.
Sunt fotografii de pe cameră.
Erau împreună în acea zi.
Vrei să mă folosești să scapi de ei?
Nu. Tu nu ești un criminal, Demba.
Te ocupi de izolații, nu?
N-a fost ușor să fac rost de ele. Uită-te bine la ele!
Nu pot să cred!
- Are Snap-ul lui Assia. - Stai!
Ai făcut rost de Snap-ul lui Assia! Ce tare!
Mișto!
Nu sunt Aviatorii?
Alo!
Aviatorii sunt în stație.
- Cine? - Tipii din Aviatori.
Ia asta!
Hai să mergem! Hai să coborâm!
Tremuri?
Care-i treaba?
Vino încoace!
Hei, coboară! Jos!
Nu mai fugi! Nu-ți fac nimic!
Vezi tu, jigodie! Care-i treaba, jigodie?
Dă-mi drumul!
Care-i treaba, jigodie?
Mă mai știi, jigodie?
Uită-te la mine, jigodie! Mă mai știi?
Filmează! Așa e în Bois-l'Abbé.
Vă batem măr!
Jigodie!
Javrelor!
- Hai! - Căcat cu ochi!
Locul ăsta e minunat.
Nu ți-am zis că e bun?
- Fii sigur că revin! - Nu mai spui „domnule”?
Asta e prima oară.
Mulțumesc.
Pot să te întreb ceva?
Da.
Te pricepi la religie…
Stai așa! Nu pot vălul fiindcă mă pricep la religie.
Nu fi așa de modestă! Știi baza.
Da. Doar baza.
Știi că, în religie,
din câte știu, toate…
Toate păcatele pot fi iertate.
Da.
Și când ucizi pe cineva?
De ce mă întrebi asta?
Nu te speria, nu e pentru mine!
M-a întrebat cineva și te-am întrebat fiindcă m-am gândit că tu ai ști.
Nu vreau să-i spun prostii.
Toate păcatele pot fi iertate cât ești în viață.
Dar păcatul omorului e printre cele mai grave.
Doar știi.
Da, știu. Ți-am zis că n-am întrebat pentru mie.
Pot să le iau?
- Da. - Sigur.
Soulaymaan, trebuie să pledezi la tribunal.
Avem o punere sub acuzare.
Nu putem merge nici eu, nici Perrier.
Secretara ți-a trimis e-mail.
A sosit timpul.
Așa!
Bună ziua!
Domnul Traoré.
Sunteți avocatul?
Cine altcineva?
Sunteți tânăr.
Dle Millet, o să vă eliberez.
Cum? Am mărturisit totul în arest.
Mi-ar lua prea mult timp să explic.
Judecătorul va încerca să salveze cazul.
O să vă pună întrebări ca să vă repetați mărturisirea,
pe care ar folosi-o împotriva dvs.
Nu vă cer decât…
să păstrați tăcerea.
Bună ziua, dle! Sunt dl Traoré. Îl reprezint pe dl Millet.
Domnule, aveți cuvântul.
Domnule, voi fi succint.
Poliția l-a prins pe dl Millet la 10:58 pe 20 octombrie,
și l-a arestat pentru lovire.
Cât era în arest preventiv,
detectivii l-au interogat pe dl Millet pentru o cantitate mică de canabis,
care s-ar fi aflat asupra sa.
S-ar fi aflat?
Însă,
dl Millet n-a fost arestat pentru posesiune de droguri.
Era acolo pentru lovire, daune și încălcarea proprietății.
Dl procuror sigur știe că, în legislația franceză,
o persoană nu poate fi interogată pentru o altă infracțiune,
alta decât cea de care a fost acuzat.
Asta nu e tot. Conform Articolului 706-30-1 din Codul de Procedură Penală,
când e vorba de posesiune, cântărirea trebuie să fie transparentă.
Persoana din arest trebuie să participe la cântărirea produselor
și nu s-a întâmplat așa.
Pentru aceste motive, vă solicit să anulați procesul.
Foarte bine.
Domnule…
avem mărturisirea dlui Millet, în care a recunoscut
că a lovit-o pe dna Marty în față de câteva ori.
Nu poate nega, avea falca ruptă
pentru că, dați-mi voie să-l citez:
„Javra n-a vrut să deschidă ușa.”
Asta e tot. Vă las să judecați formularea artistică.
Sunt cuvintele dumitale, dle Millet?
Domnule Millet, vă rog?
- Voi păstra tăcerea. - Poftim?
Vorbiți mai tare! Nu vă auzim.
Voi păstra tăcerea.
La fel ca el, sunt plin de ură
Vin de jos, ca Martin Eden
La fel ca el, eu…
S-a întors francezul.
Nu. Nu-mi spune că ai umblat așa prin cartier!
Cu un drapel albastru, alb și roșu.
- Glumeam, frate! - Du-te-n mă-ta!
Avocatul e cam nesimțit.
Mamă, îl ai în față pe avocatul Traoré.
Ești frumos, băiete.
Mersi. Am pledat în instanță pentru prima oară.
Am eliberat clientul.
Povestește-mi, băiete!
Haide, spune-ne!
Un bărbat acuzat că i-a rupt falca soției a fost arestat preventiv
și am reușit…
Ce e, mamă?
- Și ei au nevoie de avocat. - Dar trebuie să fii tu?
Atunci?
Uită de izolații!
Deschide un restaurant!
Ai învățat asta în pușcărie.
Nu înțeleg un lucru.
Cine l-a eliminat pe Sahli? N-a fost Abdou, erau amici.
Se mai întâmplă.
N-ar fi prima oară.
Știi povestea broaștei și a scorpionului?
Un scorpion se duce la o broască și o întrebă…
„Poți să mă traversezi râul în spate?”
Broasca se uită la scorpion și-i spune:
„Nu. O să mă înțepi.”
Scorpionul se uită la broască
și spune: „Dar, dacă te înțep, ne vom îneca amândoi.
Nu știu să înot.”
Broasca se gândește
și primește, în final.
Încep să traverseze râul. Pe la jumătate,
scorpionul o înțeapă.
Scorpionul spune:
„Îmi pare rău.
Nu m-am putut abține.
Asta mi-e firea.”
S-au înecat amândoi.
O știai?
Da.
Îmi place să-ți aud poveștile.
Așa!
Noumouké!
Prindeți-l pe nenorocit!
Nu mai fugi!
- Ești mort! - Te fac praf!
Stai pe loc!
Vino încoace, javră!
Îl omorâm! Prindeți-l!
- Uite! - Acolo e!
Duceți-vă dracului!
Faceți-l praf!
Unde e ticălosul?
- Dați roată! Îl prindem! - Acolo!
- Nu faceți prostii! - Nu.
Ce căutați aici?
Cărați-vă! Nu vă mai dați aere!
Am zis să nu le dai nimic.
Știu, Farid. N-o s-o fac.
Trei, doi, unu!
Ia uite!
E minunat.
Știi ce se spune?
Nu.
Frumusețea e în ochii privitorului.
Ai vorbe așa de mieroase!
- Ai urcat vreodată? - Nu, dar mi-ar plăcea.
Da?
Dar tu?
Nu încă.
Nu ne mai putem vedea așa.
Așa?
Așa, fără scop.
Trebuie să știu unde ne îndreptăm. Nu mă joc. N-am timp de asta.
Crezi că eu mă joc?
Nu, n-am spus asta.
Dar te avertizez.
Și… nu se va întâmpla nimic.
Adică?
Nu se va întâmpla nimic fizic.
Mă păstrez.
Nu-i nimic.
Atunci?
- Cum adică atunci? - Ce vrei?
- Alo? Da. - Alo? Noumouké?
- Noumouké? - Glumeam. Ați accesat căsuța vocală.
E căsuța vocală.
Poți să răspunzi. Nu mă supăr.
Nu, e mama.
Te duc acasă. O sun apoi.
Am o poveste.
O prietenă era la restaurant
și mama ei suna întruna, știi?
În loc să răspundă,
i-a trimis un mesaj că o sună mai târziu.
N-a existat mai târziu.
Povestea m-a traumatizat.
Acum, când mă sună mama, răspund imediat.
Da, mamă, eu sunt.
Demba, ajută-mă să-l găsesc pe Noumouké! N-a venit acasă.
Găsește-mi-l! Nu știu unde e.
Alo!
- Te fac praf! - Taci!
Dă-mi drumul!
Armă!
Hai, ridică-te!
Sofia! Hai să plecăm!
Lamine, vino!
Am zis să vii!
- Unde e Noumouké? - Nu știu.
- Nu te juca cu mine! - N-o fac.
- Unde e Noumouké? - Nu știu.
- A fost arestat? - N-a fost.
Cine a tras?
N-a tras nimeni.
N-a tras nimeni?
Sofia a tras, dar în aer.
- Apoi, am fugit toți. - De unde are arma?
De unde o are?
De la Farid.
Așteaptă să fie plătiți.
Da, dar…
Alo!
Îi dai arme fratelui meu?
N-am făcut-o.
- Prietenilor lui, tot aia. - Nu, Demba.
Atunci, ei. Nu ești tu șeful?
- Pe bune? - Cum adică, pe bune?
- De ce faci asta în fața băieților? - Ce-o să faci?
Nu te amăgi!
Ești aici că am plecat eu.
Prindeți-l pe nenorocit! Prindeți-l! Aduceți-mi-l!
Ești bine, frate?
O să-l termin.
Alege-ți tabăra repede!
O să fie închis iar.
Nu o mai speria!
N-a murit nimeni.
Noumouké trebuie să lase bandele și armele.
Vorbește cu el!
Când eram de vârsta lui, deja erau probleme cu Aviatorii.
Și eu am fost implicat.
Exact.
De aceea, o să te asculte.
Vorbești cu el?
Da.
Bine.
Stai liniștită! Se întoarce.
- Pa! - Pa!
- E Lamine. - Ce vrea?
L-a prins Demba. Te caută.
Futu-i, o să mă omoare!
Nu mă pot duce acasă.
Rămâi aici?
Frate-miu pleacă la opt. Mama, la nouă.
Aștept să plece ei.
Trebuie să plec. Mama o să facă spume.
Rămâi puțin cu mine?
Mi-ar fi plăcut să am frați.
Nu sunt fratele tău?
Ți-e dor de taică-tu?
Da, mi-e dor.
Ție?
N-am cum. Nu-l cunosc.
Când a auzit că mama era gravidă, a plecat. Nu m-a vrut.
Putem să-l căutăm cândva.
Nu mă vrea. Nu alerg după el.
Tata nu mai e aici Nimeni nu-mi știe durerea
Mă simt ca o noapte fără stele
Sunt versurile tale?
Da.
Hai, cântă!
Tata nu mai e aici Nimeni nu-mi știe durerea
Mă simt ca o noapte fără stele
Totul e încețoșat Nu știu unde să mă duc
Îmi vine să fug
Mama nu mai zâmbește Casa pare goală
Nu e nicio rază de lumină
Și unele goluri nu pot fi umplute
Ne spunem că toate trec Dar tata nu mai e aici
Tata nu mai e aici
Nimeni nu-mi știe durerea
De când tata a plecat
Până și verile sunt reci
ALARMĂ 06:45
Ce faci, mamă?
Mă uit după poliție.
Ca să deschid ușa înainte s-o spargă.
N-o să vină nimeni.
Vino!
- Hai să te odihnești! - Sunt obosită. Noumouké.
Poliția!
- Ce este? - Nu mișcați! Mâinile sus!
- Mâinile! - Da! Ce este?
Treci încoace! În genunchi!
Ce se petrece?
Sofia!
Ce ai făcut, Sofia?
Ce se petrece?
Ești frumoasă.
Am plecat.
Tu când pleci?
Nu mă duc la serviciu până nu se întoarce Noumouké.
O să fie bine, da? Se va întoarce acasă.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Doamnă, lăsați telefonul!
- Nu e un spectacol. - Sofia!
Unde o duceți? Sofia!
- Unde o duceți? - Lăsați-mă!
Ați auzit ce am spus? Nu mai filmați!
- Ce a făcut? - Dați-mi drumul!
Mamă!
Haideți, plecați!
Mamă!
Ajutor!
Ce a făcut? Te-a lovit?
… nu departe
N-avem timp de mâine
Dacă am fi departe de aici
Dar aproape de Panama
Departe
N-avem timp de mâine
Dacă am fi departe de aici
Iubito
Ne-am promis că nu ne vom da drumul Ne-am promis…
Mamă?
Doar Dumnezeu poate să creeze ceva ce nu a existat.
Oamenii nu sunt capabili să creeze.
Dacă oamenii ar putea crea,
atunci, orbul s-ar face să vadă.
Surdul s-ar face să audă.
Tetraplegicul s-ar face mobil.
Nu doar atât,
dar majoritatea și-ar oferi, lor și celor dragi, viața veșnică.
Fratele meu, iubește pe cine vrei,
creează relații cu cine vrei, veți fi despărțiți!
Salam.
Moartea e ca o poartă prin care vom trece cu toții.
Condoleanțe!
Moartea e o călătorie.
Ce face un om înzestrat cu rațiune, înainte de o călătorie?
Cum te simți?
Înainte, credeam că eram singur. Acum știu cum e cu adevărat.
Ascultă…
Am ceva de făcut la întoarcere.
După aceea,
aș vrea să-l cunosc pe fiul tău.
Și aș vrea s-o facem ca la carte.
Demba, sunt două stări în care omul n-ar trebui să ia decizii importante.
Când e foarte fericit sau foarte trist.
Știu ce spun.
Pleci?
Da, plec.
- Vorbim mai târziu? - Bine.
Ai vești de la Mercier?
Nu vrei să discutăm mai târziu?
Ce se petrece?
Se retrage. Va colabora cu altă echipă.
Nu te uita așa la mine!
Se retrage?
Avem un contract.
A citit contractul un avocat?
Am investit timp și bani.
- Știu. - Mulți bani.
Cât i-a oferit?
- Cine? - Cealaltă echipă. Ca să scape de noi?
Nu știu.
Cât vrea?
Va lucra cu noi dacă îi dăm 150.000 în numerar.
Ce i-ai răspuns?
N-am respins ideea.
La câți bani o să faci, ce mai înseamnă 150.000?
Condoleanțe, Demba.
Auzi, Franck?
Ce l-a făcut să creadă că ai 150.000 de euro pe mână?
Nu știu.
Nu știi?
Vino la birou când mă întorc!
Până atunci, spune-i că da!
Am înțeles.
Ai grijă de tine, Franck!
Da, sigur. Și tu!
Noumouké!
Spune că semeni cu vărul tău Ousmaan.
Ousmaan.
Se vede că ești un Traoré.
Când familia e coruptă și divizată,
atunci întreaga societate e bolnavă.
- Hai, Noumouké! Scoală-te! - Vin acum.
Am venit de două ori.
Demba, n-am făcut duș. Sunt…
Sunt transpirat.
Ia asta! Schimbă-te!
Cât e ceasul?
- Ai dormit destul. - Sunt obosit.
Unde e fântâna?
La treizeci de minute.
Atât pe jos?
Treizeci? O oră, mai degrabă.
De unde știi?
Pui prea multe întrebări.
S-a maimuțărit atât, că l-a trimis maică-ta aici.
- Nu vii? - Nu, mă las pe mâna ta.
E adânc, nu?
Așa.
Las-o liberă!
- Salut, Ousmaan! - Noumouké.
Salut!
Cloștile stau pe ouă…
E școala din sat.
Mama ta a finanțat-o prin organizația ei caritabilă.
N-a avut timp s-o termine.
Bună ziua!
- Salutare, dle Fodié! - Ce faci?
Ei sunt copiii cumnatei mele Khadijah.
Condoleanțe!
Cum vă descurcați când plouă?
Se complică treaba.
Trebuie să-l terminăm.
E multă muncă.
- Fodié! - Da?
Găsești materiale și muncitori?
Cu bani, sigur.
- Nu-ți face griji! - Bine.
Fă-mi și mie hotspot, Demba!
- Lasă telefonul! - Serios, îmi trebuie.
Spune că nu îi trebuie telefonul, dar îl vrea.
Voi trăiți mai bine ca noi.
Spune că idealizezi Africa.
Și societățile noastre au devenit consumeriste de mult.
De ce nu vorbește franceză?
Vorbesc franceză mai bine decât tine.
Haideți!
Puneți sacii acolo!
Da, mătușică.
- Driss? - Da?
Hai să-l ridicăm!
- Aveți grijă la degete! - Da.
Mersi! Am reușit.
- E bine așa? - L-ai prins?
Bun.
Hai, Demba! Da!
Așa!
- E bine? - Mulțumesc mult.
Pauză, băieți! Mâncăm?
Termin și vin.
Ai uitat partea asta.
Cu pantalonii tăi mari.
Arată bine, nu?
Mă întorc în Franța.
Mai rămân cu puștiul câteva zile.
Trebuie să ajung la el.
Ești pregătit?
Nu mai putem da înapoi.
MINISTERUL CULTURII CASA SCLAVILOR
Bună ziua!
Oficial, 12 milioane de sclavi au fost deportați în America.
Iar unii au fost reținuți în locuri ca astea.
A fost sală de așteptare.
Așa cum sunt cele din spitale.
Îi duceau pe corăbii în bărci mici cu vâsle,
care mergeau în America.
După ușă urma un pod.
Îi spunem ușa fără întoarcere,
fiindcă nu s-a mai întors nimeni.
ȘCOALA KHADIJAH TRAORÉ
ÎNVAȚĂ, ÎNȚELEGE, REALIZEAZĂ ȘI SLUJEȘTE
Știi ce m-a rugat mama?
Ce?
Să-ți spun să lași prostiile.
- Ce prostii? - Prostiile de cartier.
- Făceai la fel la vârsta mea. - I-am zis că vei spune asta.
Vrei să-ți spun ceva?
Când alegi violența,
tu alegi când începi s-o folosești,
dar nu alegi când se termină.
Simt că Noumouké e supărat pe mine.
Puteam să spun polițiștilor că n-a fost implicat.
Dar n-am făcut-o.
Ar face-o iar, dacă ar fi nevoie.
Ce-o să faci?
N-am spus nimănui,
dar cred că am atacuri de panică.
Da?
Ai fost la cineva?
La cine?
La un terapeut.
Eu? La terapeut? Ai văzut om de culoare la terapeut?
Chiar ești o mare figură.
Uneori, ajută să vorbești.
Bate palma!
Ce faci?
Ce face?
- Oprește-te! - Nu mă pune să alerg!
- Nu mă răni! - Taci!
O să aveți șantierele.
Treci încoace! Treci, am zis!
Vrei să te joci cu mine? Treci încoace!
Fugi, Forrest, fugi!
Abdou!
Stai pe loc!
Nu! Demba, oprește-te!
Calmează-te! Abdel a fost.
Abdel și Sahli. N-am fost acolo.
Nu!
Sunteți mândri?
De asta?
Luptați pentru asta?
Am crescut în clădirile astea.
În sărăcie. Fără lifturi. Cu gândaci.
Pentru asta vreți să muriți?
Spuneți mereu: „Nu ne place nimeni în țara asta.
Nu ne respectă nimeni.
Să se ducă naibii statul! Nu e de muncă. Să se ducă naibii poliția!”
Și? Să se ducă naibii poliția!
Ai ceva de spus?
Rana de la ochi a fost din cauza poliției sau a atacului vostru prostesc?
Cum vreți să fim respectați? Noi nici nu ne respectăm între noi.
De ce ne-ar plăcea cineva?
Ne urâm între noi.
Mereu spuneți: „Îmi iubesc mama.
O s-o fac milionară.”
Știți ce-o să le luați?
Mamele voastre sunt aici. Întrebați-le!
Sicrie.
Din cauza belelelor.
Tur. Retur.
Parcă e Liga Campionilor.
Iar pentru cel care zace pe jos, meciul s-a încheiat.
- Vin și se iau de noi. - Taci!
Noumouké, Anis! Dați-vă mâinile!
Faceți-o!
Se vede clar când polițistul ia telefonul și îl aruncă pe jos.
Dar nu știa că filma un alt martor.
Presupun că ați decis să depuneți plângere împotriva polițiștilor?
Am încercat să depun plângere a doua zi. A trebuit să merg la două secții.
E ceva normal ca polițiștii să refuze o plângere în acest caz.
Poliția tinde să se protejeze.
Aveți o viziune simplistă asupra poliției.
Nu mă trezesc cu pofta să bat arabi și de culoare.
Ce tupeu are!
Poate în cazul dumitale. Nu generalizez.
În timpul protestelor vestelor galbene,
am văzut violența trăită de comunitățile din suburbii,
care ar putea fi folosită și împotriva albilor săraci.
Acum nu vorbim despre protestul vestelor galbene.
Ea este mama unei agresoare care a opus rezistență.
Fiica ei este în închisoare acum.
Încă o dată, nu asta e problema discutată.
Nu procesul fiicei sale.
Noi punem la îndoială metodele folosite de polițiști,
lovind o femeie,
o mamă,
dându-i cu spray lacrimogen și lăsând-o pe jos să sufere.
Problema e acea violență.
M-am întâlnit cu aceste mame
care își pierduseră copilul.
Să vă spun un lucru!
Aceste mame nu-și fac griji pentru așa-zisa brutalitate a poliției.
E ușor de denunțat
presupusa brutalitate a poliției.
Când vine vorba despre denunțarea infractorilor,
victimele provin mai ales din suburbii și nu se mai discută.
Pe curând!
Iese acum.
- O zi bună! - O zi bună!
M-a enervat cartea.
Asta e tot?
Tipul se chinuie să devină altcineva și rămâne singur.
Cu puțină voință și muncă, putem deveni cine ne dorim.
Nu întotdeauna.
În viață, unele lucruri ne depășesc.
Dar putem controla unele aspecte.
Și poate că autorul spune
că nu pentru alții ar trebui să ne schimbăm.
Pot s-o citesc?
Polițiștii au normă.
Conducerea îi presează.
Se așteaptă ca ei să-și facă norma.
Deci vreți să spuneți
că violența comisă de poliție
împotriva grupului țintit al populației e
o consecință a sistemului de normă
al Ministerului de Interne, așadar al statului.
Ne-ați răspuns la întrebare.
Nu doar că statul nu previne violența poliției,
dar o și încurajează.
Bine, femeia asta este sănătoasă.
E în viață.
Nu e cazul lui George Floyd din Statele Unite.
Nu a ajuns ca Amine Bentounsi,
împușcat în spate.
Sau strangulat ca Amadou Koumé.
Avem și noi alde George Floyd. Nu-i ceva nou.
Mereu sunt uimit de modul în care unii
sunt supărați pe brutalitatea poliției de dincolo de Atlantic,
dar rămân orbi, surzi și muți la aceeași brutalitate din Franța.
Știm amândoi că, dacă vecinul n-ar fi filmat fapta,
vorbele dnei Fitoussi n-ar fi contat în fața polițiștilor.
Ar fi fost considerată o mamă rea
care nu a fost în stare să-și crească fiica, nu?
Să încercăm să vedem imaginea generală
și să nu doar dezbatem…
Mai încet! Ne vor vedea.
…aș spune că ține de noi toți să facem lumea mai bună.
N-ar trebui să minimizăm impactul acțiunilor noastre
asupra altora.
Ieși din mașină! Ieși!
Un zâmbet, o vorbă bună,
o faptă bună, pot schimba ziua cuiva.
O singură zi poate schimba un destin.
De aceea, trebuie să ne stimulăm
și să nu mai facem aceleași greșeli.
Idrissa!
Nebunie e să faci același lucru
și să aștepți rezultate diferite.
Subtitrarea: Ramona Coman