Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Szia, hogy vagy? Jól vagy?
Megvagyok.
Erre tessék, kérem!
Isten hozta!
Köszönöm!
Hogy vagy?
Jól, és te?
Ne mondd, hogy jól. Látom! Mi ez itt? Mit csináltál?
Ez semmi. Csak elestem.
Mi az, hogy semmi? Így nem lehet elesni!
Lehiggadt már?
Nem, attól még messze van! De üdvözletét küldi.
-Szia! Csak kitartás! -Neked is!
Jól van.
KÜLVÁROSI UTAK 2
Na, elég, elég, elég! Kezdjük az órát! Öt
perce kértem, hogy fejezzétek be! Ti, ott hátul! Tessék!
Ez mindig késik, neki szabad?
Nyolc negyvenkor?
Ez a tömegközlekedés!
Amit csak te veszel igénybe? Mert egyedül te késtél el! Mit jelent itt a „tömeg”?
A közlekedésben?
Csórók tömegnyomora?
Igaza van! Az, az! Nem éppen. Azt, hogy közösségi.
Vagyis mindannyiunké. Vedd elő a holmidat!
A kába utcazaj vad hangokat vetélt.
Tedd be az AirPodot, és annyi!
Mély gyászban egy karcsú hölgy…
Egy muff…
Egy hölgy, arcán szent szenvedéssel…
Viszketett neki.
Hé, jól, jó, jó, jó, jó, jó! Elég volt!
Baudelaire szimbolista költő volt.
De, tanárnő, kit érdekel Baudelaire? Nem beszélhetnénk inkább öö… a kortársainkról?
Például?
Nem tudom, Niro?
Vagy Ninho, tanárnő!
Még a Kalash Criminel!
Ra-ta-ta-ta!
Jó, ezt is megbeszélhetjük, de ma Baudelaire
szonettjéről beszélhetjük. Ami miről
szól? A szerelemről! Ami, ugye, örök téma. Veled is
megtörtént. A metró peronján
meglátsz valakit, és elmélázol: te vagy - és tudtad ezt - akivel lehettem volna
boldog!
Én ugyan nem mélázok! Ha megtetszik, elkérem a Snapjét!
-Ott a pont. Menő. -Áá! Ez így nem.
Fogd már be a szád! Ki adná meg egy ilyen fejnek a Snapjét?
Irigy a csúf törpe! Nincs az a lány, aki megadná! Mert csúnya! Jobb, ha hallgatsz!
Mi van? Nekem ne pofázz, baszod! Nem vagyok a haverod!
Hogy beszélsz, Anis?
Én hogy beszélek? Ez zavarja itt a maga óráját, és én vagyok a hibás? Á, nem!
De tanárnő! Á, nem számít! Ezek az Aviateurs-ből csak
pofáznak, pofáznak, ha gáz van, pucolnak!
Pucolunk, mi? Ki fut el? Na mi van?
Ti, az Aviateurs-ből, ezt mondtam! Mi az, felálltál? Kiállsz magadért? Mit akarsz?
Na, mi van? Mit akarsz? Velem szívózol? Na, gyere! Szétrúglak! Ne fuss el, baszki!
Gyere csak! -Hagyd abba! Fiúk, elég! Nem otthon vagy! Bassza meg! Otthon
játszhatod az eszedet. Ki fél tőled? Nagy a
pofád! Gyere ki, na, menjünk! Gyere ki! Nem én voltam!
Bassza meg! Gyere, na! Gyere, menjünk!
Hagyjon már, ez azt hiszi, moziban van! játssza az eszét!
Fogd be a szád! Elég! Elpimaszodtál! Elkéstél, aztán még te balhézol? Szedd már
össze magad! Nyugodj meg, oké?
Mindketten mentek az igazgatóhoz!
Monsieur Delors?
Igen.
Monsieur Mercier fogadja. Velem jönne?
Igen.
Monsieur Mercier?
Igen?
Monsieur Delors megérkezett.
Jó napot!
Monsieur Mercier, bemutatom monsieur Traorét. Az üzletvezetőm.
Jó napot, monsieur Traoré!
Jó napot!
Tehát, monsieur Delors, a cége nagyon
tapasztalt az építőiparban, és megnéztük a pénzügyi mérlegét is, ami
lenyűgöző volt 2019-ben.
Két éve foglalkozunk szigeteléssel. Az
üzletvezetőnk, monsieur Traoré ösztönzésére.
Á, nem… Ő a főnök. Ő utasít, én végrehajtom!
És nincs eltelve magától!
Nincs.
Nos, térjünk a lényegre, monsieur Delors!
Khm. Hány giga-ohmot termel havonta? Lehet 150? 200?
200 Giga.
Nekünk egy tera kell majd.
De az 1000 giga.
Megcsináljuk!
Aki korábban itt volt, szintén vállalta!
De nem győzte meg önt! Ezért lehetünk itt!
Öö, tudja, mit jelent ez? Ötször
annyi ügyfelet, ötször annyi értékesítőt,
munkaerőt, autókat, anyagokat, és főleg, ötször annyi befektetést!
Önnek viszont öt akkora céget jelentene,
mint monsieur Delors-é! És az ötször annyi közvetítő, ötször annyi kockázat,
és meglehet, ötször annyi probléma!
És problémákra biztos nincs szüksége.
Mi ez?
Megtudtuk, hogy futballrajongó.
Igen.
Ez, persze, semmire sem kötelezi.
Oh, ne! Az elnöki páholyba? Miért nem ezzel kezdte, monsieur Delors?
Ez már zsebben van!
Á, még nem kell úgy lelkesedned. Ha meg is
van, kellenek új kamionok, marketingesek, meg egy call center is!
De ha ez meglesz, a forgalmad is dupla lesz!
És?
És akkor szeretnék egy kis emelést.
Mivel is jöttél hozzám? Belgiumból, üres
zsebbel? Mit kértél tőlem? Adjak már valami munkát! Emlékszel még rá? Most havi
3000 eurót kapsz a semmiért! Csak aláírsz egy-egy papírt, de emelést
akarsz? Szállj ki a kocsiból!
Demba, ne már!
Szállj ki a kocsiból, Franck!
-De hát itt, a…? -Azt mondtam, hogy szállj ki!
A francba, mozogj már!
Jól van, na.
Ha túl mohó vagy, nem lesz semmid!
Most tényleg itt hagysz?
Fogd be a szád!
Istenem, elvérzik!
Rime, vigyázz!
-A műtőbe kell vinni! -Tarts ki!
Gyerünk, gyerünk!
Igen, tessék! Igen, késni fogok. Mit
csináljak? Megkettőzödjek? Figyelj, visszahívlak. Visszahívlak.
Soulaymaan, mit tehetek magáért?
Elegem van a beadványokból.
Ez az ügyvédi munka része.
Tudom, de nem ezért lettem ügyvéd. Védeni szeretnék, kapcsolatban lenni az
ügyfelekkel. Mint védőügyvéd.
Ön az irodánk munkatársa. Semmi akadálya, hogy ügyfeleket szerezzen, és védje őket
a bíróságon.
Ugyan, kérem! Elhalmoz munkával. Még ha
lenne is a saját ügyfelem, nem tudnék időt szakítani rá, hogy foglalkozzak vele.
Viszont méltányos tiszteletdíjat
kap, nem? Ha véget akar vetni az együttműködésünknek, hát tegye,
Soulaymaan! A fiatalok tülekednek az ajtónk előtt.
Soulaymaan! Keresse fel az ügyfeleinket a
Fleury börtönben. Mi az? Kapcsolatba akar lépni velük, nem?
Nem pontosan erre gondoltam.
Vagy ez, vagy a beadványok. És legyen
nagyon megnyugtató! Mondja nekik, hogy az ügyük folyamatban van, és beszélni fog a
bíróval, aki közeli ismerőse. Igen? Ah, vissza akartalak
hívni, de volt itt valaki…
-Jól vagy? -Igen, és te?
A helyzet?
Minden rendben. Na, mi van?
Demba! Hozz össze a kapcsolatoddal Le Havre-ban. Én megyek oda az anyagért!
Már nem csinálom ezt, Farid. Nem is
láthatnak velük. És ha nem Abdeltől akarsz vásárolni, ő nem hagyja ám
annyiban! Engem hagyj ki ebből!
Miért, ki az az Abdel? Nekem nem
parancsol! Itt nincs „keresztapa”, ez nem Szicília! Tudod, mennyit kaszált, mióta
lenyúlta
Sahli területét? Ő látja el egész Marne megyét! Én meg a saját
árumért se menjek el? Hagyjál már!
Mondok neked valamit. Ezt Abdel mondta
nekem, nagyon régen! „Az utcán kétféle ember nem húzza sokáig: az öreg, aki
alábecsüli
a fiatalok kapzsiságát, és a fiatal, aki alábecsüli az öreg
tapasztalatát.” Megértetted?
Szevasz, Demba!
Mit mondott?
Alábecsüli a kapzsiságomat. Elmegy a picsába, Abdellel együtt!
Nem! Ne mondj ilyet, tesó!
Miért, mi van? Te is velük vagy?
Nem arról van szó! De amikor balhém volt
az auberiekkel, Demba kiállt értem. Te is emlékszel!
Oké, olyan, mint a bátyád, tudom, jó.
Add a tányérodat!
Nem, nem, elég volt, mama!
Nem, egyél még egy kicsit!
De csak egy kicsit.
Nem sok az…
Nálad ennyi a „kicsi”?
Ühüm. Egyél csak!
Nálam ez nem kevés, ez sok!
Ismered Hawát? Binta lánya. Hamarosan férjhez megy.
Binta lánya férjhez megy?
-Ühüm. -Hány éves?
Huszonkettő. Én már 18 évesen férjnél voltam.
Ühüm…
És tudsz egy lányt Soulaymaannak? Akinek nincs foga?
Vigyázz!
Ha Soulaymaan akarja, már holnap találok
neki feleséget. Sok anya érdeklődött nálam.
Érdeklődnek irántad?
Sokan!
Nincs esélyük nála. Ő bizony egy fehér, kékszemű szőkét választ!
-Ó, igen? -Te csak tudod!
-Ott van az a lány, az unokatestvére a… -Az unokahúga a nagynénédnek, aki nem
messze lakik a szomszédja menyétől, aki rokona
valakinek… Nem, jól van, csak viccelek.
Gúnyolódtok szegény anyátokon?
Nem, mama, de az első a karrier. A feleséget és a
gyereket el is kell tartani. -Á, nem…
Soulaymaan! Az apád nem volt ügyvéd, de
volt tető a fejed fölött, volt ételed, italod, rendes ruhád, nem?
Kapcsold ki, Noumouké!
És az iskola?
Ennyi?
Jó jegyeim vannak. Jól megy.
Hát, remélem is!
Itt az ima ideje. Ti csak egyetek!
Kösz!
Noumouké, hova mész?
Hat hónap nem volt elég? Visszavágysz a börtönbe? Most ne menj ki!
Most mi van, mi ez az ordítozás?
Nem mondtam meg Dembának, hogy megint
kizártak. De vége, Noumou. Nem fedezlek tovább.
Ilyen könnyen felejtesz?
Nem kértem semmit, Noumou. Nem kértelek, hogy tüntesd el!
Igen, tudom. Nem is kellett kérned.
Menj, csukd be az ajtót!
„Nagy Testvér!”
Abdou!
Aisha! Gyere be!
Lelőtted a bátyámat! Miért lőtted le? Te szemét!
Hé, te, ott! Állj meg! Állj! Megállni!
Állj meg! Hátra a kezed!
Engedjen el! Nem csináltam semmit!
-Tartom én, ha akarod. Figyelj, majd én… -Ne nyúlj hozzá!
De Sofia, mondtam, hogy ott volt Demba, bezárt! Nem tudtam eljönni!
Asszed, féltem? Mi? Hogy beijedtem, vagy mi? Csak várj, meglátod, mit teszek velük!
Nézd csak! Itt az a szemét Anis!
Szopni fogtok, kurvák!
Ehh! Most még kivárunk, mert számítanak
ránk! De aztán megkapják! Hidd el nekem! Na, hadd tartsam neked!
Mm-mm… Mm, betörtek a mi Citénkbe
Rá mertek rontani a Citére
De meg is fogják bánni piszkosul
Nincs szükségem ehhez Nagy Testvérre
Adj egy csúzlit, és máris mind a porba hull
Földre hull
Mikor?
Holnap reggel.
Mennyi?
Tíz kiló haska, két kiló coke.
Hol veszed át?
Ahol szoktam.
Biztos ott lesz?
Ja, persze.
Farid! Ha most pofára ejtesz…
Nézz rám, hozzád beszélek! Nem engedlek el.
He? Megértetted?
Igen, megértettem!
Rendőrség! Kiszállni! Lássam a kezedet! Hátra a kezedet! Ne mozdulj!
Monsieur Abdel?
Mi történt? Meglepődtél? -Központ,
jelentkezem, felveszem a szolgálatot. Vettem, az új
szolgálati helye a Défense-ban,
jelentkezzen a járőr-parancsnoknál. Vettem, vége. -Mind
miattam? -Így van! Mindez miattad!
Zöldség! Nincs itt semmi. Semmi, főnök!
Paradicsom, saláta: a betegség utálja.
Diadalmaskodsz, mi? De akkor is elkaplak, esküszöm! He? Te szarzsák, te!
Nincs itt a munkavégzés igazolása, fiúk.
Ó, az megvan! Rendben van.
Rime egy hete kérte tőletek. Miért nem
kapta meg? Tessék, ő az! Ha ő kéri, az olyan, mintha én kérném!
-Oké, főnök. -Oké.
Az unokabátyád.
Ó, hát engedd be! Doumsnak nem kell várnia! Hozzátok az igazolásokat, fiúk.
A kamionomban van, azonnal behozom.
-Átveszem! -„Futok a kamionomhoz, máris hozom!”
Ő is hallotta!
Hát aztán? És mit tehet? Papírok nélkül alkalmazod őket?
Viszont melóznak, mint a robotok!
Aha! Majd beköplek a TB-nél!
Hozzál a Citéből embereket, mint mi!
Minek? Azok panaszkodnak, és emelést akarnak!
Ezt hívják integrációnak!
Ez már nem integráció, ez asszimiláció.
Hagyjuk a Citét, azoknak nem tudsz mit mondani!
De jól megszedted magad.
Á, ne higgy a látszatnak! Két-három hónapja mást se csinálok, csak gályázok.
Hát, én viszont hogy egész nap egy
irodában üljek figyelve a melósokat. Nem, köszönöm, nem nekem való.
Inkább felügyeled a dílereket a Citében?
Na, ezt már vártam!
Azért hiányzik az a kurva Samir.
Demba!
Tényleg végeztél ezzel?
Tudod, mi az őrültség? Ha ugyanazt
teszed újra és újra, és mindig más eredményre számítasz.
Hagyjál már, te filozófus!
Jól van, jól van.
Jó napot! Szia!
Jó napot!
Szórakozol velem?
Nem, egy órája unatkozom!
Te keresed a bajt magadnak? Kapcsold ki!
Állj fel! Állj fel!
Tudod, mennyit küzdöttem az igazgatóval,
hogy ne rúgjon ki végleg? Csak a tanórákról tiltson ki?
Gyere, ülj le!
Olvasd el ezt a könyvet!
Noumouké! Elolvasod a könyvet, aztán írsz
nekem róla egy esszét. Ne elemzést írj, csak azt, hogyan hatott rád.
Tanárnő, ez engem nagyon nem érdekel.
Ó, nem? Tudod előre?
Ismerem magam.
Nézd, csak elkezdeni nehéz. Aztán már le sem tudod majd tenni.
És miről szól ez?
Látod: Martin Edenről!
Ne, komoly? És ez Martin Eden?
Ő egy fiatalember, aki nem olvas, és folyton verekszik. Emlékeztet valakire?
És önt?
Martin Eden meglátja, hogy megtámadnak
egy fiút; megvédi. A fiú gazdag; van egy nővére, akibe Martin első látásra
beleszeret. De a lány igazi burzsoá. Művelt is, gazdag
is, ezért Martin Eden úgy dönt,
hogy ő is kiműveli magát, elolvas minden könyvet, és… ha ő is művelt
lesz, a lány… szintén beleszeret.
És én lennék Martin Eden? Aki
könyveket olvas, hogy elcsábítson egy csajt?
Verekedtél már egy lányért?
És a végén meglesz neki?
Micsoda?
Érti azt maga: a végén a muffot megkupakolja?
Merre mész?
Nanterre-be megyek.
Ó, az messze van!
Jó estét!
-Jó estét! -Jó estét!
Szia, Djenaba, holnap találkozunk.
-Jó estét! -Jó estét!
És te hová? Choisyba?
Nem, Vitrybe.
Fel kell vennie a fiát.
Ó, van egy fiad?
Igen. Idrissa. Tíz éves.
Eszerint innen elmész Vitrybe, Vitryből Choisyba vonattal?
Ezt csinálja sok egyedülálló anya.
Ha akarod, elvihetlek!
Megleptél azon a tárgyaláson az Arcusnál!
Nem is tudom, mióta próbálom megszerezni. Előttünk hol dolgoztál?
Két éve nem dolgozom.
Hó! Az hogy lehet?
Két éve kezdtem el hordani a fátylat.
Aha…
És maga? Mit csinált, mielőtt átállt a szigetelésre?
Hogy én? Az építőiparban voltam. De
nyugodtan tegezhetsz, nem vagyok még 50 éves!
Az nem megy.
Miért nem?
Csak nem. De nem azért, mert túl fiatal hozzá.
Viccelek.
Ne kezdj őrjöngeni, jó?
Kurvára pofára ejtettél! Ne add a sértődöttet, higgadj le! Mit
képzelsz? Nekem is érdekem, hogy Abdel megbukjon!
Honnan tudhatta meg?
Talán az egyik kollégádtól, nem? Egy nagy szart! Azt hiszed, mindenki
olyan, mint te? He? Ilyen kétszínű gané? Figyelmeztettelek, Farid! Mostantól nem
engedlek el. A piócád leszek. Igen! Faridot
eszek! Fariddal alszok, és amikor baszok, Faridot baszok! Amíg beledöglesz!
Elhiheted!
Hé, a francba, ne tapogass! Ez hülyeség,
a semmiért szívatsz! Én itthon vagyok, baszod!
Tudod, a helyedben ilyen kicsi lennék!
Tudod, miért? Azért, mert Abdel tudja, hogy te súgtad be!
Megmondtad neki? Mi? Ó, te geci! Megmondtad? Óó!
Az Ibis szállodalánc batignolles-i szobalányai sztrájkba léptek a rossz
munkakörülmények és az alacsony bérek miatt. Követeléseik között szerepel, hogy
szüntessék meg az alvállalkozók és az alkalmazottak
közötti egyenlőtlen bánásmódot. A szállodalánc vezetősége
kilátásba helyezte, hogy tesznek néhány, a fenntarthatóságra törekvő illetve azzal
összhangba hozható lépést, amelyek azonban hatással lehetnek a környezetre és a
munkavállalókra is, de nem ígérték a követelések maradéktalan teljesítését…
Visszatért, jaj! Mondom neki, figyelj, látom, hogy te vagy az, látom az arcodat!
Azt mondja, hogy látnád, amikor a fenekemet nézed! Hát úgy, pontosan…
Halkítsd le!
De miért, mama, a híradót óránként hallhatod!
„Óránként hallhatod!” Te meg egy órája hallgatod ugyanazt.
Jó, megyek aludni, nem kell cikizni!
Megsértődött.
Meg, jogász!
És tudsz aludni?
Még jó, hogy tudok! Madame Saadi kötelező olvasmánya kiütött.
-Mit olvasol? -Martin Eden Jack Londontól.
Ó! „Láttad a könyvtár századok bölcsességével megrakott polcait”?
Olvastad?
Igen, olvastam.
És így, fejből idézed?
Nem, nem az egészet! Csak néhány
mondatot. Tudod, nem árt egy-két jó idézet egy vitában vagy egy perbeszédben.
Fehér francia leszel?
Miért lennék fehér francia? Hogy jön ez ide? Csak nem vagyok tanulatlan, mint te!
Beszéld egy nép nyelvét, s a vétkét elkerülöd. Ezt érted?
Én sem gondoltam.
Jó napot!
Mercier rögtön azzal kezdte, hogy egy terát kért a következő hónapra.
Mi? Egy terát?
Nem vagyunk elegen havi egy tera teljesítésére.
NEM TUDOM
Ezt tisztázni kell a nagy főnökkel. Demba? Demba?
Igen, növelni fogjuk a létszámot, de mi magunk fogjuk betanítani az újakat.
Lesz egy második call center Marokkóban.
Nem titeket küldünk a háborúba.
Hogy vagy, mama?
-Jól vagyok, Soulaymaan. -Megkóstolhatom?
Te… Mama! Te is! Egy falatot!
Á, nem! Nem, nem, nem! Az mind az egyesületemé!
De tudod, hogy imádom a bissapot.
Ha szereted a bissapot, dobd be az árát!
Jól van.
Na, hol tartasz?
Előszó. Haladok.
És tetszik?
Ez arra megy ki, hogy legyek nagy
intellektus, csak úgy boldogulok? Ha igen, oké, levettem. Akkor mehetek?
Viszontlátásra!
Nem viszed a könyvet?
Nem. Nem viszem haza, ha nem muszáj.
Traoré!
Így fogadsz egy régi barátot?
Á, nincsenek rendőr barátaim.
Ó, tudom én! Monsieur Demba Traoré nem spicli. Most a szigetelésben utazol?
Az is baj? Letartóztatsz?
Nem. Tudod, mi érdekel: a drog.
Nincs közöm a drogüzlethez.
Mit akarsz beadni? Komoly? Új életet kezdtél? Ez már az új Demba, igaz?
2018. Június 28. Hmm? Azon a napon
próbáltak megölni. Találd ki, kinek a telefonját mértük be
ugyanott, ahol Sahliét?
Mi az? Nem is érdekel?
Mi a nagy hír? Hogy Abdou benne volt? Nem újdonság.
Nem. Mindenki tudja, hogy Abdou és
Sahli így voltak. De őszintén, tényleg azt hiszed, hogy ezt
maguktól csinálták? Ők
ketten? Demba! Ki nyírta ki Sahlit? Ki vette át Sahli
üzletét, miután meghalt? Hm?
Kinek az áruját terjeszti Farid, mióta te kiszálltál? Tessék!
Nem kell tőled semmi.
Ezek egy térfigyelő kamera
felvételei. Azon a napon együtt voltak ott.
Fel akarsz használni, hogy megszabadulj az ellenségeidtől?
Nem. Nem vagy bérgyilkos, Demba. Te szigeteléssel foglalkozol! Nem?
Nem volt könnyű megszerezni ezeket a fotókat! Legalább nézd meg őket!
Ezt nem hiszem el! Lenyúlta Assia Snapjét! Lamine, te
gonosz! Assia Snapjét! De durva! Na, elég, add vissza! Jó, add már ide!
Hé, ezek nem az Aviateurs-ből vannak?
Hé! Hé! Hé! Aviateurs-ös srácok a buszmegállóban!
Miért? Én nem csinálnék ilyet! Mi van?
-Honnan veszed? -Látom! Ott vannak a buszmegállóban!
Vedd elő, kézbe, kézbe! Megyünk, srácok?
Gyerünk! Leszállunk, srácok! Leszállunk, és hajrá, oké?
Te menj előre! Egyszerre, egyszerre!
Kapd el őket! Bele a képükbe! Nyomjad! Hé! Álljatok meg! Gyere
ide, ne szaladj! Állj meg!
Hé, lemegy, lemennek, lemennek, utána!
Hé, nem kell futni, ne szaladj, nem bántalak! Nem vagyok gonosz!
Na, te kis szemét? Hogy tetszik? Te kis rohadék? Emlékszel rám, rohadék? Nézz rám,
rohadék! Emlékszel rám? Emlékszel, hogy rugdaltál? Most megkapod!
Mind senkik vagytok az Aviateurs-ben!
Hogy tetszik, rohadék? Gyerünk, filmezz, filmezz,
vedd fel! Így csináljuk mi a Bois-l'Abbében! Mi így csináljuk!
A Bois-l'Abbében agyon is vernénk! Tetves, koszos kutyák! Jól van, húzzunk!
Te szaros tetű!
Csodálatos ez a hely.
Mondtam, hogy tetszeni fog!
Tudtad, hogy eljövök?
Áá! „Tudtad”? Most először tegeztél vissza!
Köszönöm!
Kérdezhetek valamit?
Igen.
Mivel te jól ismered a vallást…
Nem! Felvettem a fátylat, de attól még nem ismerem.
Na, ne szerénykedj! Az alapjait biztosan ismered.
Igen! Az alapjait igen.
Ugye a vallásban, legalábbis én úgy
tudom, hogy lehet öö… hogy megbánhatod a bűneidet?
Igen.
Még az emberölést is?
Miért kérdezed ezt?
Oh, ne félj, nem rólam van szó, ez…
valaki kérdezte tőlem, de én… Aztán eszembe jutott, hogy te… tudhatod ezt!
Ne mondjak már neki butaságot.
A vallásban minden bűnt megbánhatsz, amíg
élsz, de a gyilkosság az egyik legnagyobb bűn. Ezt tudd!
Ó, én tudom! Mondtam, hogy nem magam miatt.
Soulaymaan! A bíróságra kell mennie. Az
ügyet sürgősséggel tárgyalják ma délután, és sem
Perrier, sem én nem érünk rá. A
titkárnőm mindent megírt egy e-mailben. Maga jön.
Igen!
Jó napot! Traoré ügyvéd.
Maga ügyvéd?
Különben nem lehetnék itt.
Túl fiatal!
Nézze, monsieur Millet, én kiszabadítom.
Hogy csinálja? A zsaruknak mindent bevallottam.
Hosszas magyarázatra most nincs időnk. A
lényeg, hogy a bíró elmarasztaló ítéletet akar hozni. Kérdéseket tesz fel, rá akarja
bírni, hogy ismételje meg a vallomását a bíróságon, amit aztán felhasználhat
maga ellen. Én csak annyit kérek, hogy hallgasson!
Üdvözlöm, jegyző úr! Traoré ügyvéd. Én védem monsieur Millet-t.
Ügyvéd úr, öné a szó.
Elnök úr, rövid leszek. A rendőrség
kihallgatta Millet urat október 20-án 10 óra 58 perckor, majd erőszak vádjával
őrizetbe is vette. Ám, már az őrizet alatt, a nyomozók kihallgatták Monsieur
Millet-t
arról a kis mennyiségű kannabiszról is, amit állítólag nála találtak.
„Állítólag”?
Csakhogy… monsieur Millet-t nem
kábítószer birtoklása miatt tartóztatták le. A vád súlyos testi sértés, bántalmazás
és
családon belüli erőszak volt. És az ügyész úr is tudja, hogy a francia jog szerint a
fogvatartottat nem lehet kihallgatni más bűncselekményről, csak arról, amivel
hivatalosan megvádolják. Továbbá a Btk. 706-30-1 §-a szerint kábítószer
birtoklása esetében a mérésnek nyíltan kell történnie! Vagyis az őrizetbe vett
személynek jelen kell lennie a kábítószer
mennyiségi mérésénél, ami itt nem
történt meg. Ez alapján, elnök úr, kérem az eljárás megszüntetését.
Igen… Elnök úr!
A vallomásában monsieur Millet beismerte,
hogy többször arcon ütötte madame Martyt. Ő sem
tagadja, hogy eltörte a hölgy
állkapcsát, és az indítéka a saját szavaival idézem: „A
dagadt kurva nem engedett be.” Nos önökre bízom, hogy értelmezzék ezt.
Ezek az ön szavai, monsieur Millet?
Mr. Millet, kérem?
Nem válaszolok.
Hogyan? Beszéljen hangosabban, monsieur Millet, nem halljuk!
Nem válaszolok!
Engem eltölt a gyűlöletem
Olyan vagyok, mint Martin Eden
Mélyről jövök…
A „francia” visszatért!
Na, ne! Nem mondod, hogy így jöttél végig a városon, ugye?
De, és lobogtattam a vörös-fehér-kék zászlót!
Jó, én csak vicceltem, tesó.
Leszarom.
Így beszél egy ügyvéd?
Mama! Itt látható Traoré ügyvéd!
Szép vagy, fiam.
Köszönöm! Ma védtem először a bíróságon, és az ügyfelem szabad!
Váó! Meséld el, fiam!
Igen, mondd már, na!
Egy férfit azzal vádoltak, hogy
eltörte felesége állkapcsát, és bíróság elé állították, de én…
Mi van, mama? Ügyvéd az ilyennek is jár!
Igen, de miért te?
Milyen?
Hagyd a szigetelést! Nyiss
éttermet, öcsém! Azt kitanulhatod a sitten.
Valamit nem értek. Ki ölte meg Sahlit? Abdou nem lehetett, hiszen a barátja volt.
Megesik az ilyesmi. Nem ez lenne az első eset.
Ismered „A béka és a skorpió” mesét?
Egy skorpió odamegy a békához, és megkérdezi:
„Át tudnál vinni a hátadon a folyón?” A
béka végigméri, és azt mondja: „Nem, mert meg fogsz
szúrni.” A skorpió ránéz, és
azt mondja: „Ha megszúrlak, mindketten megfulladunk. Nem tudok úszni.” A béka
elgondolkodik ezen, és végül a hátára veszi. Elindulnak. A
folyó közepére érnek, a
skorpió megszúrja a békát, és azt mondja: „Sajnálom, nem tudtam ellenállni. Ilyen a
természetem.” És mindketten megfulladtak.
Ismerted?
Igen.
De szeretem hallgatni, ahogy mesélsz.
Szia! Átjössz délután? Szia! Akkor holnap!
Igen. Oké.
Hé! Noumouké!
Kapjuk el azt a rohadékot!
Ne fuss, te szemét!
Állj már meg!
Kapjuk el! Miért futsz?
Kapjuk el! Megölöm! Úgyis elkapunk!
Hová lett? Merre futott? Nem láttam. Itt van valahol.
Ott a szemét!
Basszátok az anyátokat, kurvák!
Kapjuk el! Kapjuk el! Ne szaladj el! Gyere csak!
A te anyádat!
Hová tűnt? Hol van? Ti kerüljetek arra!
Elkapjuk! Hol az a rohadék? Ti menjetek arra! Gyere elő, te
pöcs! Gyerünk, menj, menj!
De ne csinálj hülyeséget!
Ne izgulj!
Ti mit kerestek itt? Na, tűnés innen! Mi a
szart keresel itt? Kotródj! Mondtam, hogy ne adj nekik semmit!
Tudom, Farid! Nem is adtam!
Három, kettő, egy… ezt nézd meg!
Ez csodálatos.
Tudod, mit mondanak?
Nem.
A szépség az, amit szépnek látunk.
Te nagy széptevő vagy!
Nem…
Felmentél már?
Nem, de nagyon szeretnék.
Ó, igen?
És te?
Még én sem.
Nem randevúzhatunk így tovább.
Hogy érted, hogy „így”?
Hát így, cél nélkül. Tudnom kell, merre tartunk. Nekem nincs időm a játékra.
Úgy látod, hogy én játszom?
Nem! Nem ezt mondom. De, öö… tudnod kell! Nem lesz köztünk semmi.
Hogy érted?
Úgy, hogy testileg semmi. Így védem magam.
Nem bánom.
Hát akkor…?
Mi a kérdés?
Akkor mit akarsz?
Halló?
-Igen? Igen? -Noumouké? Te vagy az, Noumouké?
-Mama! Mama! -Vicc volt! Ez Noumouké hangpostája.
-Ez a hangpostája. -A sípszó után beszélhet.
-Vedd fel, ha fontos! Engem nem zavar. -Nem, csak anyám.
Hazaviszlek, aztán visszahívom.
Elmondok egy történetet.
Egy barátnőm együtt ebédelt egy valakivel,
és az anyja folyamatosan hívta. Érted? De ő nem vette fel, csak sms-t írt neki:
„Később hívlak.” De nem volt később.
Engem sokkolt a történet. Azóta, ha anyám hív, rögtön felveszem.
Igen, mama, én vagyok. Ó, Demba! Segíts megtalálni Noumoukét.
Noumouké nem jött haza. Noumouké! Keresd meg, nem tudom, hol van!
Ma megdugom anyádat! Szétkúrom a fejedet! Gyere, ha mersz!
Engedj el!
Ezek lőnek! Futás! Ezek lőnek!
-Anis, mit állsz itt? Mit csinálsz? -Hé! Sofia! Gyere! Gyere már!
Hé, Lamine, gyere ide! Azt mondtam, gyere ide!
Hol van Noumouké?
Nem is láttam Noumoukét.
Ne szórakozz velem!
-Nem szórakozom! -Hol van Noumouké?
Nem tudom.
-Letartóztatták a zsaruk? -Nem fogták meg.
És melyikőtök lőtt?
Nem lőtt senki!
Mi az, hogy „nem lőtt senki”?
Sofia elsütött egy pisztolyt, de
levegőbe lőtt, ennyi. Aztán mi szétfutottunk.
Honnan volt fegyvere?
Honnan vette a fegyvert?
Faridéktól.
Hallanak dolgokat, de ez minden.
Igen, de aztán tovább mondják…
Mi ez?
Fegyvert adtál az öcsémnek?
Nem adtam neki semmit.
Akkor a barátjának, az ugyanaz!
Nem én adtam, Demba!
Ha nem te, akkor ők! Te vagy a főnök?
Szemétség!
Mi a szemétség, mi van?
Ezt csinálod az embereim előtt? Leégetsz előttük?
Igen, és? És akkor mi van?
Miért lehetsz itt? Csak mert én elmentem!
Kapjátok el azt a pöcs Ansou-t! Kapjátok el! Hozzátok ide nekem!
Hogy vagy, tesó? Jól vagy?
Kinyírom ezt a mocskot.
Gyorsan döntsd el, ki mellé állsz!
Megint lecsukják, az biztos.
Ne ijesztgesd már te is! Nem halt meg senki!
Noumouké nem vehet részt ebben a
gonosz bandaháborúban! Beszélj vele, Demba!
Mama, már gyerekkoromban is harcolt az
Aviateurs és Bois-l'Abbé negyed! Én is benne voltam, tudod jól!
Pontosan. Ezért fog hallgatni rád.
Akkor beszélsz vele?
Igen, beszélek.
Jól van.
Ne aggódj, hazajön.
Jelentkezz!
Viszlát, mama!
Ez Lamine.
Mit ír?
Demba lekapta. Téged keres.
A fenébe, meg fog ölni. Kész, nem megyek haza.
Itt maradsz egész éjjel?
A bátyám nyolckor megy munkába, Anyám kilenckor. Majd akkor hazamegyek.
Nekem mennem kell. Különben anyám agyonver!
Maradj még egy kicsit!
Bárcsak nekem is lennének testvéreim!
Én nem vagyok elég?
Nem hiányzik néha apád?
De, hiányzik.
És neked?
Nem tud hiányozni, nem ismertem. Megtudta,
hogy anyám terhes, és lelépett. Nem akart engem.
Ha gondolod, egyszer megkereshetjük együtt.
De ha nem kellek neki? Nem futok utána.
Apa elment, nagyon fáj, de hallgatok, úgy érzem, az égen kihunytak a csillagok…
Ez a te szöveged?
Igen.
Na, énekeld el!
Apa elment, nagyon fáj, de hallgatok, úgy érzem, az égen kihunytak a csillagok.
Nincsen célom, és nincs hová mennem,
Csak elfutni volna kedvem. Mama már nem
nevet, a lakás kongó hodály, a láthatár sötét homály!
Vannak hiányok, amelyek nem pótolhatók,
Hiába mondod, „majd elmúlik”, ha apa már nincs ott!
Apám már nincs ott!
Ki tudhatja, hogy fáj?
Ki tudhatja, hogy fáj! Azóta a nyár is fagyos, és én hallgatok.
ÉBRESZTŐ
Mit csinálsz, mama?
Nézem, hogy jönnek-e a rendőrök. Ajtót nyitok nekik, mielőtt betörnék.
Nem jönnek rendőrök, mama.
Gyere! Gyere, feküdj vissza!
Fáradt vagyok… És Noumouké…
-Rendőrség! Rendőrség! -Rendőrség!
-Jaj! Mi történt?! Áá! -Nem mozdul! Nem mozog! Lássam a kezed!
-Kezek a tarkóra! -Igen! De miért? Mi történt?
Gyere ide, gyere ide! Térdre!
Mi történt?
Sofia!
Sofia, mit csináltál? Mi történt?
Szép vagy így.
Most elmegyek. Te mikor indulsz?
Nem megyek dolgozni, amíg Noumouké nem jön meg.
Nem lesz baj! Oké? Hazajön. Szeretlek.
Én is szeretlek.
Jelentem, a gyanúsítottat a lakásán találtuk.
Előállítjuk. Vettem. A kihallgatását a kollégáin végzik az őrsön.
Hölgyem! Tegye el a telefont, ne fotózzon! Ez nem színház.
Sofia! Sofia! Hová viszik? Kérem! Hová viszik a lányomat?
Mondják meg! Hová viszik? Legalább mondják meg!
Ne rángass!
Hallotta, amit mondtam? Tegye el a telefont! Ne filmezzen!
Mit csinált a lányom? Miért viszik el? Állj, ne! Áá!
Engedj már el!
-Anya! -Menjenek tovább! Hiába beszélek?
-Anya! -Mit csinál? Segítség! Jaj, a szemem!
Istenem! Mi történt? Megütött? Megütötte? Lefújta? Jaj, istenem!
A lányom! A kislányom…
Messze innen, nincs idő a holnapra
Bár lehetnénk messze innen, ha közel van Panama
Messze innen, nincs idő a holnapra Messze innen, nincs idő a holnapra
Mama?
Csak Isten tud létrehozni valamit, ami nem létezett.
Az ember nem képes a teremtésre. Mert ha képes lenne rá, akkor a vak látást
teremtene; a süket hallást teremtene; aki mozgásképtelen, a mozgást teremtené meg.
És még tovább megyek: a legtöbb ember örök életet teremtene magának és az ő
szeretteinek. De nem teheti, testvérem, ezért akárkit is szeret, akárkihez is
kötődik, el kell válnia tőle. A halál olyan, mint egy ajtó, amelyen mindannyian
átmegyünk. A halál egy utazás, és mit tesz az az ember, aki ésszel van felruházva az
utazás előtt? -Részvétem, öcsém.
Hogy érzed magad?
Csak hittem, hogy egyedül vagyok. Most már tudom, mi az.
Figyelj!
Néhány dolgot elintézek, ha visszajövök a falunkból…
Utána… szeretnék találkozni fiaddal.
És rendeznénk ezt a dolgot köztünk.
Van két olyan lelkiállapot, amelyben nem
tehetsz nagy ígéreteket. Amikor nagy öröm ér, és amikor nagy szomorúság.
Komolyan beszélek.
Elmész?
Igen, megyek.
Később beszélünk?
Jól van.
Van híred Mercier-től?
Ne beszéljük meg máskor?
Miért, mi van?
Az van, hogy kihátrál. Van egy másik
csapat is. Ne nézz így rám, semmi közöm ehhez.
Hogy hátrálhat ki? Szerződésünk van, nem?
Elolvastattad azt a szerződést egy ügyvéddel?
Tudod, mennyi időm és pénzem van ebben? Sok pénzem!
Igen, tudom.
Mennyit adtak neki?
Kik?
A másik csapat. Lefizették, hogy ejtsen minket?
Én nem tudok róla.
Akkor mennyit kér?
Azt mondta, ha adunk 150 ezret kápéban, kitart mellettünk.
És erre te mit mondtál?
Hát, nem csaptam rá az ajtót. Figyelj,
amennyit ezen az üzleten keresel, mi az a 150 000?
Részvétem, Demba.
Hé, Franck!
Miből gondolja, hogy ki tudsz perkálni százötvenezret kápéban?
Nem tudom.
Nem tudod, mi?
Megbeszéljük az irodában, ha
visszajöttem. Neki csak annyit mondj, hogy megkapja a pénzt!
Jól van.
Vigyázz magadra, Franck!
Jó, majd figyelek. Te is.
Noumouké!
Azt mondja, hasonlítasz az unokabátyádra, Ousmaanra.
Ousmaan! Ousmaan!
Le sem tagadhatnád, hogy Traoré vagy.
Ha a család romlott és megosztott, attól az egész társadalom beteg lesz.
Gyerünk, Noumouké! Gyerünk, kelj fel!
Mindjárt, mindjárt.
Már másodszor szólok!
Demba, nem zuhanyoztam, és… izzadok.
Tessék, ezt vedd föl!
Hány óra van? Miért kell így ébreszteni?
Eleget aludtál.
Fáradt vagyok!
Hol van az a kút?
Körülbelül fél óra séta.
Harminc perc?
Harminc perc… egy óra, igen.
Te honnan tudod, mi?
Túl sokat kérdezel. Gyere!
Régebben rosszalkodott, és a mamád elküldte ide.
Te nem jössz velünk?
Nem, átadom a feladatot!
Mély, ugye?
Jó.
Érzéssel!
Szia, Ousmaan!
Noumouké! Egészséges.
Jó napot!
Tessék!
Ez a falu iskolája. Jórészt édesanyád
egyesülete fizette az építését, de már nem tudta befejezni.
Jó napot!
Ah! Jó napot, monsieur Fodié!
-Hogy van? Ők a sógornőm fiai. Khadijah-é. -Jó napot!
Ah! Részvétem.
Mi lesz itt, ha majd esik?
Hát, ez nehéz kérdés.
Be kell fejeznünk, Demba.
Nem kis munka!
Fodié! Találunk itt építőanyagot és munkaerőt?
Igen?
Ha van pénzed, találsz itt mindent.
Á, a pénzzel ne törődj!
Oké.
Oszd meg velem a hálózatot, Demba!
Hagyd már a telefonodat!
De, tényleg, szükségem van rá.
Azt mondja, nincs szüksége a mobiljára, de nagyon kell neki.
Ti jobbak vagytok itt, mint mi.
Azt mondja, idealizálod Afrikát. De a mi
afrikai társadalmaink már régen ugyanolyan
fogyasztói társadalmakká váltak.
Miért nem beszél soha franciául?
Beszélek franciául, jobban, mint te.
Erre! Még! Még! Erre! Ez az! Jó.
Na, gyertek!
-Arra! A zsákokat a falhoz! -Oh, ez nehéz!
Eh, köszönöm!
-Gyerünk! Tegyük fel oda! -Igen.
Vigyázz az ujjaidra!
Igen, igen!
Köszönöm! Így jó lesz!
Oké?
-A helyén van! Várj, fogom! Jó. -Jó lesz.
Most már jó.
Megvagy!
-Így jó? -Köszönöm! Elég.
Nincs még szünet? Nem megyünk enni?
Ezt befejezem és megyek.
Vegyél csak!
Ez nagyon.
Még jó, hogy van.
-Ott még kell! -Vigyázz!
Rákented a bő gatyádra.
Itt egy kicsit vékony. De nem, jó lesz így.
Egész pofás lett, mi?
Jó lesz így.
Megyek vissza Franciaországba.
Én maradok még pár napot a kicsivel. Rendet teszek a fejében.
Ezzel végeztünk, igaz?
Kész vagy?
Mert aztán nincs visszaút!
MÚZEUM RABSZOLGÁK HÁZA
Jó napot!
Hivatalosan 12 millió rabszolgát deportáltak Amerikába.
Előtte itt tartották őket, ilyen helyeken voltak bezárva.
TANULNI, MEGÉRTENI, VÁLLALNI ÉS SZOLGÁLNI
Tudod, mire kért mama utoljára?
Mire?
Hogy beszéljelek le erről a hülyeségről.
-Mi a hülyeség? -A külvárosi bandaháború.
Te is részt vettél benne az én koromban!
Mondtam neki, hogy ezzel vágsz vissza.
Eláruljak valamit az erőszakról? Te döntesz, hogy mikor
kezded használni, de nem te döntöd el, hogy mikor lesz vége.
Néha úgy érzem, hogy Noumouké haragszik rám.
Mert elmondhattam volna a zsaruknak, hogy neki nem volt köze ehhez, de nem tettem.
Ha újrakezdhetné, megint ezt csinálná.
Te mit csinálsz, ha hazamész?
Tudod, ezt még nem mondtam senkinek…
de amióta megpróbáltak megölni, időként pánikrohamom van.
Tényleg?
Orvossal beszéltél?
Milyen orvossal?
Pszichiáterrel!
Hogy én, egy dilidokival? Negró a pszichiáternél?
Néha már önmagad paródiája vagy, Demba! A beszélgetés hasznos is lehet!
Hó, hó, ez szabálytalan!
Ez nem ér… Túl erős vagy…
Szép volt!
Mit csinálsz, Demba?
Minek ez?
-Mit csinált? Ne tedd ezt! -Ne kelljen már futnom!
-Ne bántson! A maguké a munka, esküszöm! -Pofád befogod!
Ne fuss! Állj meg! Állj meg, azt
mondtam! Játszani akartál velem? Játsszunk!
Fuss, Forrest, fuss! Fuss!
Abdou!
Állj meg!
Ne! Ne, ne! Állj! Nyugodj meg, nyugodj
meg! Abdel volt! Abdel és Sahli! Ne lőj le! Ne! Ne!
Mire vagy olyan büszke? Erre vagytok olyan büszkék?
Ezért verekedtek?
A házakért, amelyekben felnőttetek? A
nyomorban? Lift nincs, de csótány van? Ah, ezért már
érdemes meghalni! Folyton azt
mondogatjátok: „Nem szeretnek minket ebben az országban! Nem tisztelnek minket!
Kurva egy állam, nincs munka, baszogat a rendőrség!”
Ezzel mi bajod? Baszogat a rendőrség!
Kifogásod van, Lamine? Ezt ki okozta? A zsaruk, vagy egy verekedésben kaptad?
Hogyan várhatod el, hogy
tiszteljenek? Nézz körül! Hiszen még egymást sem
tiszteljük! Hogyan várhatod el, hogy
szeressenek? Amikor közöttünk csak gyűlölet van? És azt
hajtogatod: „Én anyámat
szeretem! Haza is viszem neki a milliót!” Tudod, mit kap majd tőletek? Itt vannak
ők, az anyák! Kérdezzétek meg őket!
Koporsót! A zavaros fejetek miatt!
Odavágó. Visszavágó. Mint a Bajnokok Ligájában. De aki itt a földön marad,
az nem áll vissza a meccsbe!
-De ők jönnek ide, ők szarakodnak velünk! -Fogd már be a szád!
Noumouké! Anis! Fogjatok kezet!
Fogjatok kezet!
Itt jól láttuk, hogy a rendőr kikapja a
tanú kezéből a telefont és a földre dobja, de nem tudja, hogy egy másik tanú filmezi
az egészet. Ezek után úgy döntött, hogy feljelentést tesz az
eljáró rendőrök ellen?
Igen, én megpróbáltam, már másnap. Két rendőrőrsön is próbáltam.
A rendőrség nem fogadja be a
feljelentést az ilyen esetekben, ez gyakori. A testületi
összetartás erős náluk.
Nézze, magának öö… nagyon leegyszerűsített
képe van a rendőrségről. Én sem úgy kelek fel reggel, hogy na, ma
megverek egy feketét vagy egy arabot.
Mit hazudozik a mocsok zsaruja? Ön talán nem, felügyelő úr. De nem is ez
a lényeg. A sárga mellényes demonstrációk során láthattuk, hogy az az erőszak,
amit a külvárosok lakossága évtizedek óta tapasztal, a fehér lakosság
ellen is fordítható, ha szegény!
Most azonban nem egy tüntető sárga
mellényesről van szó, hanem egy elkövető anyjáról, aki akadályozta, hogy
letartóztassák a lányát, aki azóta már börtönben is ül.
Megint kikerüli a lényeget, felügyelő úr.
Nem a hölgy lányának az ügyét vitatjuk, hanem a
rendőrség által alkalmazott
durva módszereket: megütnek egy nőt, egy családanyát, lefújják könnygázzal, és ott
hagyják az utcán, miközben a fájdalomtól
vonaglik. Ezt az erőszakot vitatjuk!
Én is láttam már síró anyát, akinek
megölték a gyermekét egy leszámolásban. És hadd mondjam meg: ezek az anyák nem a
rendőrség
erőszakosságát okolták. Érti ezt? Amikor szóba kerül a rendőri erőszak, idézőjelben
nagy a lárma. De amikor a bűnözői erőszak elítélésérõl
van szó, aminek valóban a
külvárosok lakossága az első áldozata, nem szól senki.
Viszlát, Yanis!
Most jött ki.
-Köszönöm! Szép napot! -Jó napot!
Jól feldühített a könyve, tanárnő!
Ennyi a kritika?
Ez a srác megfeszült, hogy valaki mássá váljon, de végül egyedül maradt!
De azt elfogadod, hogy akarattal és munkával azzá válhatsz, akivé szeretnél?
Nem mindig, tanárnő. Az életben vannak dolgok, amik erősebbek nálunk.
De vannak, amiket mi irányítunk. Lehet,
hogy az író azt akarta elmondani nekünk, hogy nem másokért kell a
legjobbat kihoznod magadból.
Elolvashatom?
A rendőröknek kvótákat írnak elő, a felsőbbség nyomást
gyakorol rájuk, és elvárják, hogy elérjék a célszámokat.
Tehát ön ezzel azt mondja, hogy az a rendőrségi erőszak,
amit a lakosság egy jól
meghatározott része ellen alkalmaznak, csak következménye
egy mennyiségi elvárásnak,
amit a Belügyminisztérium támaszt - tehát az állam! Ezzel válaszolt a kérdésemre,
felügyelő úr! Az állam nem hogy nem lép fel a rendőri erőszak ellen, sőt, inkább
bátorítja azt!
Jó, de a hölgy egészséges, életben van,
öö… Nem mondhatjuk, hogy ez olyan, mint George Floyd ügye az
Államokban! Ne túlozzunk!
Valóban nem úgy végezte, mint Amine Bentounsi. Őt hátba lőtték.
Nem is fulladt meg, mint Amadou Koumé.
Nálunk is vannak George Floydok, és nem tegnap óta! Igazán megdöbbentő, hogy
nálunk mindig akadnak olyanok, akik azonnal elítélik a rendőri erőszakot az
Atlanti-óceánon túl, de vakok, süketek és némák,
amikor ugyanez az erőszak
Franciaországban történik. Ön ugyanúgy tudja, mint én, hogy ha egy szomszéd nem
filmezi le a
jelenetet, madame Fitoussi szava mit sem ért volna a rendőrökével szemben! Úgy
mutatták volna be, mint egy… szegény anyát, aki nem
nevelte meg a lányát. Nemde?
De ha elemelkednénk erről a szintről…
És a vita nem csak ütésváltás lenne…
Lassíts! Lassíts, így ki fog szúrni!
…Belátnánk, hogy rajtunk múlik, hogy jobb hely legyen a világ.
És hogy nem szabad lebecsülni azt a
hatást, amit tetteink mások életére gyakorolnak.
Szálljatok ki! Gyerünk!
Egy mosoly, egy jó szó, egy kis figyelmesség
megváltoztathatja az egész napját annak, aki kapja.
Gyerünk!
És egy nap megváltoztathatja az egész életét.
Tegyük ezt egyfajta elvárássá
önmagunkkal szemben, és ne ismételjük meg a régi hibákat!
Idrissa!
Az őrültség az, ha ugyanazt teszed újra és újra, mégis mindig más eredményre vársz.