Привіт.
Гарний вигляд.
Дякую. І ти теж.
НІХТО ЦЬОГО НЕ ХОЧЕ
Мені важко з такою напругою.
Так, це жахливо.
-То чому ти нічого не сказав? -А ти?
Я щойно сказала.
-Хочеш, щоб я пішов? -Що? Ні, це так підло.
То ти хочеш поговорити про це?
Морґан приб'є мене, якщо ця вечірка не буде на 100 % присвячена їй.
Відкладемо це поки. Піднімемо…
-Не кажи. -Я не хотів казати.
Я хотів сказати «піднімемо».
То що нам робити?
Прикидатися.
Можете усміхнутися?
Дякую.
Привіт!
-Привіт. Дякую, що прийшли. -Енді.
-Я просто… -Привіт!
-Привіт! Ти в білому.
Я купила його, коли ми сварилися.
Іншого не було.
-Цікаво. -Морґан!
Вітаю, чудовий вигляд. Ми дуже раді бути тут.
Це неймовірні заручини.
Гаразд. Заспокойся. Сфотографуй мене. Так.
-Так. -Горизонтально чи вертикально?
-Власне, зачекай. -Так.
-Гаразд. -Ні, власне.
Ви фотографуєтеся. І ми хочемо. Так.
-Гаразд. Готово. -Так.
А ніби ні.
-Привіт, друже. -Ой. Народе, крута вечірка.
Ця сукня мені дуже подобається.
Так, ця недоречно біла сукня така гарна.
-Дякую. -Так.
-Піду вип'ю. -Так.
Добре.
Чому ти так дивно усміхаєшся?
Ти точно робиш щось дивне своїм обличчям.
Та не дивно я усміхаюся.
-Не знаю. -Усе гаразд?
Ти…
Зморщина на носі неприємна.
-Що там з носом? -Як малий. Як у дитини.
Я дурію, чи трохи весело?
Я вдавала. Нічого не змінилося.
А. Овва, у тебе це добре виходить.
Годі. Я не хочу сваритися.
Ненавиджу, коли так кажуть. Нам не треба сваритися.
Відповідь перед нами. Сказати, як є.
-Привіт. -Привіт.
Привіт.
Побачила, як ви шепочетеся, голуб'ята.
Ви щойно зробили це у вбиральні?
Слухай. Це чудове місце.
-Так. -Енді точно терапевт?
Так. Гадаю, він завищує ціни своїм відомим клієнтам?
Не знаю.
Тобі весело?
-Ага. -Добре.
Так, я щойно прийшла, але так. Так.
А тобі? Ти в захваті?
Так, просто в захваті.
Я не можу повірити, що це моє життя. Це неймовірно.
Так. Я дуже рада за тебе, Морґан.
Добре. Боже, я просто
дуже щаслива, розумієш?
Це і є блаженство, мабуть.
Ти плачеш?
Так. Може, трохи. Не знаю.
Я просто вражена і, можливо, трохи голодна.
І я просто…
Я така щаслива.
Гаразд. Зроби глибокий вдих. Добре?
Що таке? Ти впевнена, що це сльози щастя?
Я не знаю.
Дивне відчуття. Відчуваю, що…
може, він мені вже не подобається?
Слава богу.
Не знаю, але не впевнена. Не знаю. Просто не знаю.
-Так. -Так.
До чого мені тебе схиляти? Бо я зроблю так, як ти хочеш.
-Добре. -Так.
Мені треба, щоб ти мене схиляла порвати з ним.
Скажи мені все, що тримала в собі,
бо я впевнена, що хочу порвати,
але щось має мене підштовхнути, щоб я не дала задню.
Ти впевнена? Я можу, але маю бути певна, що це не пастка.
-Так. Давай. -Гаразд.
На Пурімі він вилаяв офіціанта, бо той наступив на ногу
і сказав: «Це нові лофери».
Не годиться.
Так. А ще написав мамі о 23:00:
«Я бачив тебе в дивному сні».
І татові теж.
У мене є ще 50.
Знаєш, що мене в ньому турбує?
Що він використовує, що я казала на терапії,
коли думала, що в безпеці.
Це дуже нав'язливо.
Давай зараз, поки гаряче.
-Що? Ні. -Ти мусиш.
-Тут? Ні, це дурня, Джоенн. -На жаль, так.
-Боже. -Зроби це зараз.
Ти здуріла.
-Слухай. -Так.
Усе буде добре.
А в тебе добре?
Так. Усе добре. Усе гаразд. Чудово.
Знищи життя Енді. Гаразд?
Гаразд. Я йду. Я зможу.
Морґан розходиться з Енді.
-Що? -Так. Прямо зараз.
На заручинах?
У неї було передчуття. Вона дослухалася.
Отакої!
Розумію, тобі це важко зрозуміти. Діяти на основі передчуття.
Чорт! Це моя пісня!
-Гей. Йо. Запиши мене. -У мене тут дещо.
-Що? -Дивіться.
Годі, Джо. У нас інша ситуація. Ти це знаєш. Я кохаю тебе.
І може, ти забула, але ти теж кохаєш мене, так?
-Визнай. -Звісно, я тебе кохаю.
У цьому й проблема. Це… Ти хвилюєшся, що подумають люди?
-Хочеш вгодити? -Ні.
Чорт. Я облажався. Чорт, я все зіпсував. Почни знову.
Я просто намагаюся захистити нас надовго.
Бути дружиною рабина — це інше.
А якщо ти цього не захочеш?
Ребекка сказала щось схоже на бат-міцві Міріам.
Ти маєш одружитися з Ребеккою. Певна, вона ще вільна. Дзвони.
Гаразд. Я піду прогуляюся.
Власне, ні. Знаєш що? Чому б тобі не прогулятися?
Охолонь. Повертайся, коли можна поговорити.
-Зняв? -Так.
Чудово. Зараз заллю.
-Так, малий. -Може, залетить.
Гаразд. Не спрацювало. Ми досі разом.
Що? Як він переконав тебе?
Він читає мою поведінку.
Сказав, що дитина в мені боїться кохання.
І я задумалася, а може, це правда?
Я не знаю. Я не професіонал.
-Тоді виходь за нього. -Що? Він же тебе бісить.
Тоді я вірила в кохання і думала, що кожен може бути щасливим.
Це було 20 секунд тому.
Що з тобою? Де Ноа? Він допоможе з цим.
Принаймні, Морґан, він хоче з тобою одружитися.
Цінуй це, бо синиця в руці…
диявол, якого ти знаєш і все таке.
Можна без ребусів у вирішальну мить?
Він хоч знає, що хоче бути з тобою. Виходь за нього.
Захочеш — розлучишся. Буде твоя фішка.
Так.
-Так. Добре. Може, твоя правда. -Так.
-Я не хочу в застосунки. -Так, ніхто не хоче.
Гаразд,
подзвоню організатору весілля і забронюю Санта-Барбару.
Чудово. Буде гарно.
Гадаю, я придумав.
Уважно слухаю.
Дамо собі шість місяців.
Пів року тішмося одне одним і розрядимо напругу.
-І це твоя… -Фото?
Широкий усміх.
Ближче.
Це твоя основна ідея, Ноа? Щоб я пів року думала про це?
-Не думаю. Ні, дякую. -Дякую.
-Ні, я втомилася чекати. -Ні.
По-твоєму, скільки мені років?
-Я… -Знаєш що? Не відповідай.
Ні, думаю, це прекрасно. Щоб… Джоенн!
-Привіт, люба. -Це просто смакота.
Схоже на іменний торт із локшини, і це казка.
Ні, любий, це кугель.
Не так добре, як у мене. Чому Морґан подає кугель?
Що за кугель?
Єврейська їжа, яку я люблю,
і тепер і вона теж, бо повторює за мною.
Гаразд, Буркотухо. Що таке?
Нічого.
Просто я…
Я засмучена через Морґан.
Вона хоче розійтися з цим лікарем Енді,
але вона не знає, як звільнитися.
Він їй уже не подобається.
-Це жах. -Вона ніби щаслива.
Ні, а я заплющила очі на це і сказала їй іти за нього,
хоч і ненавидить, жахлива порада, але я була в ударі.
-Джоенн, це жахлива порада. -Я щойно сказала.
В Енді є ця дивна сила переконання.
Йому б секту очолити.
Гаразд.
Пристебніть ремені. Мій вихід.
І я б очолив секту.
Я досить гарний.
Дайте мені. Можна? Дякую.
На, випий.
-Що? -Хоч би міцна.
Випий. Ти маєш прокинутися.
Гаразд, мамо. Я вип'ю.
Я не кидала вашого батька,
хоч і знала, що мала б
задовго, як він мене покинув.
І знаєш, чому я не змогла?
Тому що я…
Ну, у всіх нас є такі голоси в головах, що кажуть,
що ми більше нікого не знайдемо, або ми не заслуговуємо на щастя.
Або, може, це наша провина, що ми не щасливі.
Просто думаю,
не знаю, може, мені важко догодити?
Лікар Енді так високо мене підносить. Розумієш?
Але ти цього не хочеш.
Ти хочеш рівного партнерства.
Того, хто покладає на тебе відповідальність, але бачить найкраще.
Не повторюй моєї помилки.
Знаєш? Довірся інтуїції.
Вимагай того, що краще для вас.
Я це зроблю.
Усе скінчено, Енді. Усе скінчено. Гаразд, годі. Привіт.
Я був… Привіт, як ти…
Ні. Бляха.
Що відбувається?
Гаразд.
Енді, я пориваю з тобою раз і назавжди.
Овва, Морґан. Я знаю, що ти боїшся, але…
Не роби цього. Я не боюся.
Не так, як ти це кажеш.
Я боюся, що не доведу розрив до кінця,
що ми просто залишимося разом, а я цього не хочу.
Слухай, Енді.
Повторюй за мною. Гаразд?
Гаразд.
Ці стосунки закінчилися.
-З тобою я відчула… -З тобою я відчула…
Ні, не це, просто…
-Ти ж просила повторювати… -Не цю частину. Просто слухай.
З тобою я відчула себе особливою.
Ти бачив найтемніші частини мене,
і вони тобі здавалися милими, не знаю,
і тому я ігнорувала те, на що мала б звернути увагу.
І якщо я буду чесною з собою,
стосунки Джоенн підштовхнули мене,
і я хотіла наздогнати її,
але я не хочу так жити.
Розумію.
Як твій наречений
я з розбитим серцем.
Але як твій психотерапевт, я…
Я пишаюся тобою, Морґан.
Дякую.
Тож вона дуже хоче переїхати.
Вона не просто хоче переїхати, а розвитку.
І я теж…
Мені потрібен час.
Як ви з Естер?
Не хочу ятрити рану, але кілька днів у нас усе досить добре.
-Справді? Добре. Ні. Я радий. -Так.
Я хвилювався, що ми одна з тих пар,
де одна людина прокидається років за 20,
і розуміє, що ненавидить іншу.
Я просто зняв напругу. Розумієш?
Не думаєш, що не має бути так важко?
Вибачте, що перебиваю. Можна поговорити?
Так.
-Привіт. -Привіт.
Між нами стільки всього.
Так. Тільки подумала про це,
бо мама щось казала про те, щоб бачити найкраще в партнері…
Аїн това.
Бачити найкраще в партнері.
Як я в тобі.
І я в тобі.
Є сотні способів переконати тебе бути зі мною,
але я цього не робитиму.
Примусово нічого не вийде.
Я не хочу бути тим, хто просить тебе бути кимось іншим.
Не можна так починати життя. За 20 років ти мене зненавидиш.
Ясно.
Вибач, що ти хочеш сказати?
Я кажу, що в мене немає ідей. Я не…
Немає їх більше.
-То ти просто здаєшся? -Я не здаюся.
Не здаюся.
Це прийняття правди нашої ситуації.
Невже це насправді?
Ми розходимося просто зараз?
Не знаю, який ще варіант.
Я кохаю тебе.
Але так далі не можна. Це заважко.
Перепроси в Морґан, що я пішов.
Як справи?
-Добре. -Це добре.
Я помітив ти сама не своя якось.
Це вже початок.
Тож
я не стоятиму на твоєму шляху.
Я намагаюся розібратися в цьому для нас або
для тебе.
Так.
Як то кажуть, запалюю іскру.
Боже.
Ти найкращий в усьому світі.
І найкращий тато.
І просто фантастичний, милий дивак.
Ти справді зробив для мене все.
І я знаю, як ти старався.
Правда.
Але це не діє.
Це не працює, і я…
Я не розумію чому.
Але я знаю, що річ у мені зараз,
і я не можу це виправити, поки ми разом.
Не вірю, що я це сказала.
Я теж не вірю.
Потанцюймо?
Яка хрінова ніч.
Не те слово.
Не хочеш, щоб я когось побив? Усе гаразд?
Ні, я задоволена своїм рішенням.
Мабуть, мене називатимуть «наречена-втікачка» чи як там, але…
Та в тебе це вперше. Це ж не весілля.
Так.
Ти хочеш собі прізвисько?
Ні, кажу, що можуть так називати.
Гаразд. Я називатиму тебе так, якщо хочеш.
Слухай.
Мені дуже шкода щодо Естер.
Так.
Якщо вона думає, що вона може просто піти
і подивитися, яке життя без мене,
і я просто чекатиму, щоб знову бути з нею,
то вона має рацію.
Так.
Якщо це назавжди, то я з нею.
Ти хороший.
Здається, я надто хороший, щоб бути справжнім, але я тут.
Я тут. Я справжній.
О, привіт.
Привіт.
Усе гаразд?
Ні.
-Хочеш поговорити? -Ні.
У тебе вигляд — жах. Розказуй.
Думаю, між нами з Ноа все скінчено.
Я не можу про це говорити. Боюся, що почну плакати.
Це нелогічно.
Знаєш, коли стається щось серйозне, починаєш думати про всі ці
випадкові дрібниці?
Я дуже сумуватиму за Шабатом.
А це божевілля.
Я сумуватиму, що мені кажуть відкладати телефон у п'ятницю.
І я люблю бути забобонною.
Я кажу «тьфу-тьфу-тьфу» постійно,
бо мені від цього добре.
Авжеж. «Тьфу-тьфу-тьфу» — це добре.
То тримай Шабат.
Ти єврейка, можна сказати.
Якби ж то.
Ні, Джоенн, я серйозно. Дивись…
Схоже, ти уявляєш, що бути євреєм
набагато складніше, ніж насправді.
Для мене ти — єврейка.
З тобою тепло й затишно.
Ти завжди хочеш поговорити про все.
Ти підходиш нашій родині.
З тобою не тепло й затишно.
Ну, ти не… Прикольна, розумієш? Ти прикольна.
Це по-єврейськи.
Любиш ділитися всім на світі.
Боже, як би я не опиралася,
ти просто змусила мене дружити з тобою.
Змусила. Ти справжній кібіцер.
Ти завжди влазиш у чужі справи.
Ти чула про єнту, Джоенн? Це ти.
Ти єнта.
Я єнта?
Так, звісно.
Ти одержима сім'єю, хоч вони й такі божевільні. По-єврейськи.
Ти завжди їси халу раніше, ніж треба. Ми всі так робимо.
По-єврейськи. Я не знаю, чого ти чекаєш.
Якогось знаку, чи щоб вода розійшлася, але…
Це лише відчуття, і радість від таких дрібниць —
це і є відчуття.
З Ноа чи без нього, ти єврейка.
Мені треба йти.
Я…
Агов.
Де Джоенн?
Здається, пішла.
-Вона пішла? -Мабуть.
Це не має значення. Ти моя половинка.
Ось і все.
Мені байдуже, чи ти єврейка, чи ні.
Я обираю тебе.
Щоразу.
Ну, тобі пощастило.
Переклад субтитрів: Дарина Полякова