Szia!
Jól nézel ki.
Kösz. Te is.
BÁRMIT, CSAK EZT NE
Nem bírom ezt a feszültséget köztünk.
Igen, szörnyű.
- Akkor miért nem mondtál semmit? - És te?
Most mondtam.
- Akarod, hogy elmenjek? - Mi? Nem, ez olyan gonosz!
Akkor megpróbálsz beszélni róla?
Morgan konkrétan kinyírna, ha ez a buli nem 100%-ig róla szólna.
Akkor most tegyük félre! Elnapol…
- Ne mondd azt! - Nem azt akartam…
De igen, hogy elnapolhatjuk.
Akkor mit csináljunk?
Tettessünk!
Kaphatnék egy mosolyt?
Köszönöm.
Helló!
- Sziasztok! Kösz, hogy eljöttetek. - Andy!
- Én most… - Szia!
- Hali! - Szia! Fehérben vagy.
Akkor vettem, amikor durciztunk, hogy odaszúrjak.
Nem volt más lehetőség.
- Ez vicces. - Morgan!
Gratulálok, gyönyörű vagy! Nagyon örülünk, hogy itt lehetünk.
Állati jó az eljegyzési buli.
Oké. Nyugi! Csinálj rólam egy képet! Igen.
- Ó, igen! - Vízszintes vagy függőleges?
- Igazából várj! - Igen.
- Oké. - Sőt, várjatok!
Ti fotózkodtok! Hé, hadd szálljunk be! Igen.
- Oké, megvan. - Azt hiszem.
Szerintem nem volt meg.
- Hé, haver! - Halljátok, ez a buli nagyon adja.
Ez a ruha nagyon bejön nekem.
Igen, ez az illetlenül fehér ruha elég jól néz ki.
- Köszönöm. - Igen.
- Szerzek italt. - Igen.
Oké.
Miért vigyorogsz ilyen furán?
Valami furát mindenképp csinálsz az arcoddal.
Nem is vigyorgok furán.
- Nem tudom. - Jól vagy?
Te…
Az a fintorgás elég taszító volt.
- Mi a fasz volt az a fintor? - Mint egy kisgyerek.
Megőrültem, vagy kicsit jól érzed magad?
Csak színleltem. Semmi sem változott.
Hű, nagyon jól csinálod.
Ne már! Nem akarok veszekedni veled.
Utálom, ha ezt mondják. Nem kell veszekednünk.
A válasz előttünk van. Mondd ki, amit kell!
- Hahó! - Sziasztok!
Szia!
Láttalak titeket meghitten sugdolózni.
Épp most csináltátok a mosdóban?
Hahó! Ez a hely csodálatos.
- Igen. - Andy pszichológus?
Igen. Jó sokat legombol a híres ügyfeleiről, vagy ilyesmi.
Nem tudom.
Jól szórakozol?
- Jó. - Ja, csak most jöttem, de ja. Igen.
És te? Izgatott vagy?
Igen, nagyon izgatott vagyok.
Nem hiszem el, hogy ez az életem. Fantasztikus!
Igen, az. Nagyon örülök neked, Morgan.
Az jó. Istenem, csak egyszerűen
olyan boldog vagyok, tudod?
Ilyen a felhőtlen boldogság, azt hiszem.
Te most sírsz?
Igen. Talán egy kicsit. Nem tudom.
Elöntenek az érzések, és talán kicsit kajás vagyok.
És hát…
annyira nagyon boldog!
Na jó. Vegyél egy mély levegőt! Oké?
Mi van itt? Ezek biztos örömkönnyek?
Nem tudom.
Furán érzem magam. Úgy érzem…
talán már nem kedvelem őt?
Hála Istennek!
Nem tudom, de vacillálok. Nem biztos. Nem tudom.
- Oké, ja. - Igen.
Milyen irányba lökjelek? Mert az lesz, amelyiket akarod.
- Jó. - Igen.
Azt hiszem, abba az irányba, hogy szakítsak vele.
El kell mondanod mindent, amit visszatartottál,
mert biztos, hogy szakítani akarok,
de kell pár dolog, ami átlódít, hogy ne is menjek vissza.
Biztos? Hagyhatom felszakadni, de tudnom kell, hogy ez nem csapda.
- Igen. Jöhet. - Jól van.
Purimkor leszidott egy pincért, mert rálépett a lábára,
és azt mondta: „Ez zsír új cipő.”
Ezt nem szeretem.
Nem. Egyszer ráírt anyára este 11-kor, hogy:
„Furát álmodtam rólad.”
Apával is megcsinálta.
Van még vagy 50.
Tudod, mi zavar benne iszonyúan?
Fegyverként használja azt, amit a terápián mondtam,
amikor azt hittem, az biztonságos.
Ez nagyon tolakodó.
Csináld most, amíg még friss!
- Mi? Nem. - Meg kell tenned.
- Itt? Nem, ez őrület! Joanne! - Sajnos de.
- Istenem! - Menj, csináld most!
Őrült vagy.
- Figyelj! - Igen?
Minden rendben lesz.
Jól vagy?
Igen. Igen, jól vagyok. Jól. Remekül.
Tedd tönkre Andy életét! Oké?
Oké. Megyek. Meg tudom csinálni.
Morgan épp szakít Andyvel.
- Mi? - Igen. Most.
Az eljegyzési partijukon?
Hát, erős megérzése volt. És cselekedett.
Hú!
Gondolom, ezt nehéz megértened. Erős érzelmek alapján cselekedni.
Basszus! Ez az én számom!
- Hé! Yo! Vegyél fel! - Épp mást csinálok!
- Mit is? - Ezt figyu!
Ugyan, Jo! A mi helyzetünk más. Tudod te. Szeretlek.
Talán nehéz emlékezned rá, de te is szeretsz, oké?
- Beismerheted. - Nyilván szeretlek.
Ez a baj. Ez most… Azon aggódsz, hogy mit fognak gondolni?
- Mások kedvében járnál? - Nem.
A francba! Elbasztam. Basszus, elcsesztem. Kezdd újra!
Csak próbálom megvédeni magunkat hosszú távon.
Egy rabbi feleségének lenni sajátos életstílus.
Mi van, ha később nem ezt akarod?
Rebecca valami hasonlót mondott Miriam bat micváján.
Rebeccát kéne elvenned. Biztos szabad még. Keresd meg!
Oké. Én most sétálok egyet.
Igazából nem. Tudod, mit? Miért nem sétálsz egyet te?
Higgadj le! Gyere vissza, ha már tudsz beszélgetni!
- Felvetted? - Fel.
Ez már megy is az Instára.
- Igen, bébi! - Talán fizetek egy boostot is.
Oké. Nem jött össze. Még mindig együtt vagyunk.
Mi? Hogy győzött meg, hogy maradj?
Ismeri a viselkedési mintáimat.
Azt mondta, a belső gyermekem fél a szerelemtől.
Gondoltam: „Fél a belső gyermekem a szerelemtől?”
Nem tudom. Nem vagyok profi.
- Menj hozzá! - Mi? Azt hittem, utálod.
Akkor még hittem a szerelemben, és azt hittem, boldogok lehetünk.
Az 20 másodperce volt. Mi?
Mi bajod? Hol van Noah? Ő segíthet ezt megoldani.
Őszintén, Morgan, legalább ő feleségül akar venni. Oké?
Hálás lehetnél, mert jobb ma egy veréb, meg a biztos rossz, meg minden ilyen!
Miért beszélsz rébuszokban egy döntő pillanatban?
Ő legalább tudja, hogy veled akar lenni! Menj hozzá!
Aztán elválhatsz. Ez lehet a branded.
Ja.
- Jó. Oké. Talán igazad van. - Igen.
- Nem akarok már randiappozni. - Senki se akar.
Oké, akkor
felhívom az esküvőszervezőt, és lefoglalom Santa Barbarát.
Nagyszerű. Gyönyörű lesz.
Oké, tudom, mire van szükségünk.
Ó, figyelek.
Adjunk magunknak hat hónapot!
Hat hónap, csak élvezzük egymást, és hanyagoljuk a nyomást!
- Ez a te… - Fotó?
Nagy mosolyt!
Közelebb egymáshoz!
Ez a te nagy ötleted, Noah? Hogy adsz fél évet gondolkodni?
- Nem hinném. Kösz, nem. - Köszönöm.
- Nem, belefáradtam a várakozásba. - Nem.
Mit gondolsz, hány éves vagyok?
- Én… - Tudod, mit? Ne válaszolj!
Nem, szerintem pont jókor van. Ami… Joanne!
- Szia, drágám! - Fantasztikus ez a kaja.
Olyan, mint egy tésztás szülinapi torta, és imádom.
Nem. Drágám, ez kugli.
Nem olyan jó, mint az enyém. Miért kínál Morgan kuglit?
Mi a fene az a kugli?
Zsidó étel, Morgan tudja, hogy szeretem, és most ő is, mert folyton majmol.
Oké, Morgókám! Mi a baj?
Semmi.
Vagyis…
Dühös vagyok Morgan miatt.
Ki akar szállni ebből a dr. Andy-ügyből,
de nem tudja, hogy törjön ki. Oké?
Már nem szereti.
- Ó, ez szörnyű. - Boldognak tűnik.
Nem az, de kiborultam, és azt mondtam, hogy mégis menjen hozzá,
bár utálja, és ez szörnyű tanács, de olyan passzban voltam.
- Joanne, ez szörnyű tanács. - Tudom. Most mondtam.
Andynek van valami fura mentális ereje.
Baromi jó szektavezér lenne.
Oké.
Öveket becsatolni! Odamegyek.
Én is jó szektavezér lennék.
Elég jóképű vagyok.
Adja ide! Megkaphatom? Köszönöm.
Ezt idd meg!
- Mi? - Remélem, erős.
Idd meg, mert fel kell ébredned!
Oké, anya. Megiszom.
Nem hagytam el apádat,
bár tudtam, hogy el kellett volna,
évekkel azelőtt, hogy ő elhagyott.
És tudod, miért nem tudtam?
Azért, mert én…
Mindannyiunk fejében vannak hangok, amik azt mondják,
sosem találunk mást, vagy nem is érdemlünk boldogságot.
Vagy, tudod, talán a mi hibánk, hogy nem vagyunk boldogok.
Csak azt gondolom…
Nem tudom, talán lehetetlen a kedvemben járni, tudod?
Dr. Andy olyan magas piedesztálra emel, érted?
De te nem ezt akarod. Egyenrangú partnerkapcsolatot akarsz.
Valakit, aki felelősségre von, de a legjobbat látja benned.
Ne kövesd el azt a hibát, amit én!
Érted? Bízz a megérzéseidben!
Követeld ki, ami a legjobb neked!
Megcsinálom.
Vége. Vége, Andy. Vége. Oké, nincs tovább. Szia!
Épp… Szia, hogy va…
Nem. Bassza meg!
Ez most mi?
Oké.
Andy, szakítok veled egyszer s mindenkorra.
Hé, Morgan! Tudom, hogy félsz, de…
Ne csináld, ezt oké? Nem félek.
Legalábbis nem úgy, ahogy te érted.
Attól félek, hogy bebukom a szakítást,
és végül mégis együtt kötünk ki, de én nem ezt akarom.
Figyelj, Andy!
Mondd vissza nekem a szavaimat, rendben?
Oké.
Ennek a kapcsolatnak vége.
- Azt éreztetted… - Azt éreztetted…
Nem, ezt ne, csak…
- Azt hittem, azt akarod… - Ezt nem. Csak hallgasd! Oké?
Azt éreztetted velem, hogy különleges vagyok.
Mintha látnád a legsötétebb részeimet,
és bájosnak találnád őket, és nem tudom,
emiatt figyelmen kívül hagytam dolgokat, amikre figyelnem kellett volna.
És ha teljesen őszinte vagyok magamhoz…
Joanne kapcsolata miatt rohantam bele ebbe veled,
és szerettem volna utolérni őt,
de nem így akarom élni az életemet.
Értem.
Nos, a vőlegényedként
teljesen összetört a szívem.
De a terapeutádként…
nagyon büszke vagyok rád, Morgan.
Köszönöm.
Szóval ő… nagyon össze akar költözni.
Nem csak összeköltözni akar. Előre akar lépni.
És én is…
Nekem több idő kell.
Hogy vagytok Estherrel?
Nem akarok dicsekedni, de az utóbbi pár napban jól ment minden.
- Tényleg? Jó. Nem. Ez boldoggá tesz. - Igen.
Aggódtam, hogy olyan pár leszünk,
ahol az egyik fél 20 év múlva felébred,
és rájön, hogy utálja a másikat.
Szóval egyszerűen felengedtem a nyomást. Tudod?
Gondoltál rá, hogy nem kéne ilyen nehéznek lennie?
Bocs a zavarásért. Beszélhetnénk egy kicsit?
Igen.
- Szia! - Szia!
Rengeteg minden mellettünk szól.
Tudom, csak azon gondolkodtam,
mert anya olyasmit mondott, hogy a legjobbat kell látni a párodban…
Ayin tovah.
Jó szemmel nézni a partneredre.
Én veled ezt teszem.
Én is veled.
Száz módja lenne annak, hogy most meggyőzzelek, hogy legyél velem.
de nem fogom megtenni.
Semmi jó nem történik, ha erőltetik.
Nem akarok olyasvalaki lenni, aki arra kér, hogy legyél más.
Nem kezdhetjük így az életünket. Húsz év múlva felébrednél. Gyűlölnél.
Oké.
Bocs, akkor mit akarsz mondani?
Azt, hogy kifogytam az ötletekből. Nincs…
Nincs több.
- Szóval csak úgy feladod? - Nem adom fel.
Ezzel nem feladom.
Elfogadom a helyzetünk valóságát.
Ez történik most?
Most szakítunk?
Nem tudom, mi más lehetőségünk van.
Szeretlek.
De ezt nem folytathatjuk. Túl nehéz.
Szólj Morgannek, hogy sajnálom, de elmegyek.
Hogy vagy?
- Jól vagyok. - Akkor jó.
Észrevettem, hogy mostanság nem vagy önmagad.
Kezdetnek nem rossz.
Szóval
nem állok az utadba.
Próbáltam kitalálni, mi a legjobb nekünk vagy…
neked.
Aha.
Újra fellobbantani a szikrát, ahogy mondják.
Egek!
Te vagy a legjobb srác az egész világon.
És a legjobb apa.
És egy fantasztikus, imádni való fura figura.
Őszintén, mindent megtettél értem.
És tudom, milyen keményen próbálkoztál.
Tényleg.
De ez nem működik.
Nem működik, és én…
Nem tudom, miért.
De azt tudom, hogy most én vagyok az oka,
és nem tudom megoldani, amíg együtt vagyunk.
Nem hiszem el, hogy ezt kimondtam.
Akkor ezzel ketten vagyunk.
Akarsz táncolni?
Ez az este totál el van baszva.
Totál el van baszva.
Akarod, hogy szétüssek valakit érted? Jól vagy?
Nem, nekem jó, ahogy döntöttem.
Gondolom, mostantól szökős menyasszonynak fognak hívni, vagy valami ilyesmi, de…
Ez csak az első alkalom. És ez nem is az esküvő.
Ja.
Most próbálsz magadnak becenevet adni?
Nem, csak valószínűleg így fognak hívni.
Oké, hívhatlak így, ha akarod.
Figyelj!
Sajnálom azt, ami Estherrel van.
Ja.
Mármint ha ő azt hiszi, hogy csak úgy elmehet,
körülnézhet, milyen az élet nélkülem,
és én majd csak várok, aztán visszafogadom,
akkor teljesen igaza van.
Igen.
Ha ez egy életre szól, ki kell tartanom mellette.
Jó srác vagy.
Szinte túl jó ahhoz, hogy igaz legyek, de az vagyok.
Itt vagyok. Igazi vagyok.
Ó, szia!
Szia!
Jól vagy?
Nem.
- Akarsz beszélni róla? - Nem.
Szörnyen nézel ki. Mondd te!
Azt hiszem, Noah-val tényleg vége.
Nem beszélhetek róla, mert félek, hogy sírni fogok.
Ennek semmi értelme.
Tudod, amikor valami nagy dolog történik, és elkezdesz agyalni ilyen apró,
random dolgokon?
Hogy mennyire fog hiányozni a sábesz.
Ami kész őrület.
Mármint az, hogy péntek esténként megmondják, tegyem el a telefonom.
És szeretek babonás lenni.
Mindenre azt mondom: „puff-puff”,
mert jól érzem magam tőle.
Persze. A „puff-puff” jó dolog.
Akkor csináld tovább a sábeszt!
Gyakorlatilag zsidó vagy.
Bár az lennék!
Nem. Joanne, komolyan. Érted…
Van egy elképzelésed a zsidóságról,
ami sokkal bonyolultabb, mint amilyen az valójában.
Én zsidónak érezlek téged.
Meleg és otthonos vagy.
Mindig mindent át akarsz beszélni.
Igazi főnyeremény lennél nekünk.
Te nem vagy meleg és otthonos.
„Te nem vagy…” Vicces, látod? Vicces vagy.
Ez is zsidós.
Túl sok infót osztasz meg.
Istenem, akármennyire ellenálltam,
szó szerint kierőszakoltad, hogy a barátod legyek.
Kierőszakoltad. Igazi kibic vagy.
Mindig beleütöd az orrod mindenki dolgába.
Hallottál már a jentéról, Joanne? Te vagy az.
Egy jente vagy.
Jente vagyok?
Persze hogy az vagy.
Teljesen rá vagy kattanva a családodra, pedig totál bolondok. Ez zsidós.
Mindig megeszed a challaht, mielőtt kéne. Mind ezt csináljuk.
Zsidós. Szóval, nem tudom, mire vársz.
Egy jelre, vagy hogy kettéváljanak a vizek, vagy mire. De…
Az egész csak egy érzés. És az, hogy élvezed ezeket az apróságokat…
az maga az érzés.
Noah-val vagy Noah nélkül, te zsidó vagy.
Mennem kell.
Én…
Hol van Joanne?
Azt hiszem, elment.
- Elment? - Azt hiszem.
Az egész nem számít. A lelki társam vagy.
Ennyi.
Nem érdekel, ha zsidó vagy, és az se, ha nem.
Téged választalak.
Minden alkalommal.
Akkor szerencséd van.
A feliratot fordította: Büki Gabriella