Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Mina damer och herrar, en applåd för Wanda Sykes!
Philadelphia, tack så mycket.
Tack!
Herregud, jag är så glad att vara här, Philadelphia.
Jag filmar min komedispecial.
Min förra komedispecial filmades 2019. Den hette Not Normal.
Ja.
Sen dess har vi haft en pandemi,
ett uppror,
fallet Roe mot Wade upphävdes…
Ja.
Den specialen borde ha hetat The Good Old Days.
För helvete.
Vad fan, hörni?
Apkoppor, lyktstritar,
översvämningar i Kalifornien, ett kölddrabbat Texas,
svarta Kanye iklädd en tröja med texten "White Lives Matter"…
Jag får nog döpa den här specialen till Here Comes Jesus.
Vi överlevde en pandemi, hörni. Vad fan?
Och covid var läskigt, för man visste inte vad som väntade innan man åkte på det.
Och jag fick det till slut. Det tog två år innan jag fick det.
Men jag har tagit alla vaccinationer, så de första två dagarna var lite jobbiga.
Jag isolerade mig i gästrummet, så min fru inte kunde störa mig.
Inte mina barn heller.
Den tredje dagen tänkte jag: "Jävlar.
Hur kan jag få långtidscovid?
Det här passar mig. Det känns som egentid."
Jag låg där och vilade och tittade på vad jag ville.
Min fru lämnade maten vid dörren.
Hon undrade: "Raring, varför har du en handduk under dörren?"
Jag satt ju där inne och rökte gräs.
"Du vill inte få den här skiten!
Jag tänker på er!"
Ett par dagar senare, åkte hon på det.
Då säger hon: "Raring, jag har testat positivt.
Nu kan jag isolera mig med dig."
Jag bara: "Nej, du.
Din är färsk. Jag är snart frisk.
Du är het."
Hon säger: "Så funkar det inte."
Jag sa: "Vad vet du? Du är inte Sanjay Gupta.
Gå tillbaka till vårt sovrum."
Sen åkte min son på det. Hans tvillingsyster klarade sig.
Varför? För hon är 13 år och vill inte ha ett skit med oss att göra.
Ni skulle se henne.
Hon går 15 meter framför oss,
som om hon är Beyoncé och vi är Destiny's Child.
To the left, to the left
Men jag saknar vissa saker med att vara i lockdown.
Ni minns att man inte fick ta hem folk?
Ingen fick komma hem till en. Det saknar jag.
Det var kul att be mina vita vänner att använda bakdörren.
Jag älskade det.
"Gå till baksidan nu, Carol.
Du vet att du inte kan gå in här.
Gå till baksidan. Kom igen!
Vi ses vid eldgropen. Gå nu."
Det dracks mycket vid eldstaden.
Vissa saker var bra med pandemin. Eller hur?
Vi gick i kyrkan på nätet.
Jag älskar det! Visst är det toppen?
Men jag lyckas ändå bli sen. Jag vet inte hur det går till.
Du måste bara logga in, Wanda. Jösses!
Jag älskar det.
Men nattvardssöndagen började balla ur.
Ja, ni vet.
Pastorn sa:
"Hämta lite vin eller juice."
Jag tänkte: "Hörde jag 'vin'?"
Så, jag satt där med mitt nubbeglas med vin
och mitt Ritz-kex.
Ja, för Kristi kropp är brun enligt mig.
Jag tror inte på Malibu-Jesus, den blonda, blåögda killen.
Nej.
Det upprätthåller bara vit överlägsenhet, inget annat.
Har ni sett de tidiga avbildningarna av Jesus?
Han ser ut som Teddy Pendergrass.
Det är min Jesus.
Jag tror inte på Jesus från Nebraska. Nej, tack.
I början av covid, var jag skötsam på nattvarden, men efter ett halvår
satt jag där med ett helt glas cabernet
och en bagel med allt på och jag tänkte: "Vad fan, Wanda? Vad gör du?
Det här är löjligt."
I slutet av gudstjänsten dök det upp en ostbricka.
Jag hade en vinring på min Bibel. Jag tänkte: "Okej…
Jag måste tillbaka till byggnaden. Jag behöver övervakas."
Jag har en vän som inte är vaccinerad. Nej, hon vill inte bli det.
Hon skrattar åt mig och säger: "Se på dig. Du vet inte vad den röran innehåller.
Du stoppar den i armen utan att veta vad det är."
Jag sa: "Ja, jag vet inte.
Och om de sa det, skulle jag fortfarande inte veta vad som fanns i den.
Jag är ingen vetenskapsman, idiot."
Men de skrattar åt mig.
De säger: "Jag stoppar inte i mig vad som helst."
Jag svarar: "Du använder sötningsmedel, så håll käften."
Jag var inte rädd för vaccinet
för jag växte upp med nåt som kallas "myggmannen".
Ja, jag växte upp i Virginia, på landsbygden, och dit kom myggmannen.
Myggmannen kommer även nu,
men de ringer hem till en och lämnar ett meddelande
om att de ska komma och behandla området.
Då ska man hålla sig inomhus och ta in sina husdjur.
Så var det inte då.
I slutet av 60-talet dök de bara upp.
Och vi bodde ute i skogen,
utan några gatlyktor och endast med grusvägar.
Min mormor hade inte rinnande vatten.
Så när myggmannen kom,
var det en spännande händelse för oss, som en cirkus.
Är ni med? I andra delar av stan, hörde man…
Inte vi. Vi hörde…
Och vi blev som galna.
Vi ungar släppte allt vi hade för oss… "Det är myggmannen!"
"Ja, det är myggmannen!"
Sen sprang vi ner till slutet av vägen för att hälsa på myggmannen,
och hänga bakom hans lastbil
för att leka i bekämpningsmedelsdimman.
"Du kan inte se mig!"
Vi lekte kull och hade hur roligt som helst.
Och myggmannen var en skitstövel.
Han sa inte: "Ungar, försvinn! Gå in. Det här är gift!"
Istället sköt han på oss som om det var ett tv-spel.
Den skitstöveln saktade ner och sprutade ännu mer, så dimman blev tätare.
Och vi älskade det.
Vi sprang genom den med öppna munnar.
Och när han lämnade kvarteret, så tackade vi honom.
"Tack, myggmannen! Tack!
Kom tillbaka snart, okej?"
Sen gick vi hem,
med bekämpningsmedel ångande från oss.
Flugor landade på oss
och dog.
Så jag var inte rädd för nåt vaccin.
Så, jag är gift, lyckligt gift. Jag är gift med en fransk kvinna.
Och hon är vit och…
Och vi har tvillingar, Lucas och Olivia, som är 13 nu.
De är också vita. Ni, vet.
Jag tänkte att om hon skulle bära dem, borde de se ut som hon.
Och så tänkte jag
att om det inte funkar, så är det lättare för mig att dra.
Ingen märker att jag ens var där.
Det skämtet kommer hon att ogilla.
Precis som hon kommer att ogilla att mitt testamente säger
att barnen bara får pengarna om de gör ett juridiskt bindande namnbyte
till Rashad och Laquisha.
Ungarna går i kommunal skola.
Tidigare gick de på fransk skola,
för min fru sa: "Okej, jag är mamman
och barnen måste lära sig franska först,
för det är deras modersmål.
Så de måste gå på den privata franska skolan."
Jag sa: "Okej. Först franska."
Mina vänner sa: "Va? Först franska?"
Jag sa: "Håll käften. Jag vet vad jag gör."
Jag tänkte att när barnen kommer med läxorna kan jag bara…
"Fråga den andra."
Nu pratar ungarna flytande, så min fru…
När de gick på mellanstadiet, sa hon till mig:
"Okej, ungarna talar flytande franska nu,
så jag tror att det är dags att de går på kommunal skolan.
Är det okej för dig?"
Jag sa: "Det är helt okej för mig. För jag ser betygen,
och jag kan få C:na gratis.
Såvitt jag kan se, uppfostrar vi inga dr Fauci här.
Vi har nog ett par Tiktokers. Det är det vi jobbar med."
Men vi besökte skolan innan vi fattade vårt beslut.
Vi kollade skolan. Vi gjorde en rundtur och de hade regnbågsflaggan upphängd
och transflaggan,
de hade händerna som höll i varandra runt jordklotet.
Min fru såg det här och sa: "Oj!
Det här är trevligt. Jag gillar det.
Det matchar våra värderingar och…
Det är nog en bra miljö för barnen.
Vad säger du, älskling?"
Jag sa: "Först och främst,
så vet du att du inte ska röka här inne.
Det är en allmän byggnad. Vad gör du?
Och hur kan du gå på den här skiten?
Du vet att de satte upp det här för att vi skulle komma.
Om du tar ner regnbågsflaggan, hänger en Trump 2024-affisch där bakom."
Men det visade sig att jag hade fel.
Skolans uppdrag är inkludering. Ja.
Och det berörde mig verkligen. För jag tänkte: "Jösses, tänk bara…
Tänk så annorlunda mitt liv hade varit om det hade varit så under min uppväxt.
Om jag hade fått gå på en sån skola."
Jag tänkte: "Jösses, så mycket kuk jag hade kunnat undvika i mitt liv."
Jag behövde inte så mycket kuk!
Det var inget för mig.
Det var Carols kuk, inte min.
För jag visste.
Jag visste i tredje klass. Ja.
Jag minns att jag var kär i min brors flickväns syster.
Hon var äldre och jag sa till henne:
"Jag önskar att jag vore en kille så du kunde vara min tjej."
Ja. Gulligt, va?
Den slynan fick tyst på mig.
Jösses, hon krossade mig!
Hon sa: "Så säger man inte. Det är äckligt.
Det är vidrigt. Du är vidrig.
Du gillar inte tjejer, du gillar pojkar."
Och jag tänkte: "Okej. Jag får väl lägga undan det här, då.
Jag får ta itu med det när jag har råd med terapi.
Ta hit en kuk, då."
Och det tog ändå lång tid för mig.
Jag var oskuld till första året på college.
Och då tänkte jag: "Låt mig få det överstökat."
Och jag letade upp den kortaste killen med de minsta händerna jag kunde hitta.
Pyttesmå händer.
Jag ville inte ha en hel måltid.
Bara garneringen.
Garneringen räcker.
Han var snäll, så började jag ha sex med killar.
Men det gav mig inget, fast de verkade njuta av det.
Och det räckte väl för mig, för jag är ju underhållare.
Jag bjuder på show.
Men ungarna vet. De vet.
Min dotter har en kompis. En liten gaykille, Justin.
Jag sa till min fru: "Vet du,
Olivia kommer att fråga om Justin får sova över.
Vad tycker du om det?"
Hon bara: "Tja…
Du vet, Justin, il est très gentil och jag gillar hans föräldrar, så…
Ja, det är okej för mig. Du, då?"
Jag sa: "Ja, det är okej för mig.
Men jag tänker prata med Justin när han kommer hit.
Jag tänker säga: 'Justin, när du kom hit, så var du gay.'
Det är bäst för dig att du är det när du går också.
Okej?
Jag vill inte höra nåt om bi-nyfikenhet vid frukosten."
Ungarna vet, och nu vill man backa utvecklingen.
Florida:
"Säg inte gay"-lagar.
Vad fan?
Tennessee: Inga barn får se dragshows.
Som om det var ett problem ens.
Jag vet inte hur många dragshows jag har varit på
där folk är upprörda över att det saknas barnstolar.
Vad fan är det för fel på dem?
På biblioteket stoppades till och med dragqueen-sagostunden.
De läste för barn och fick sluta med det.
De sa: "En man klädd som kvinna är förvirrande för barn."
Har ni sett Sesame Street?
Om barn kan förstå sig på Snuffleupagus,
så kan de hantera RuPaul.
Texas:
De förbjuder böcker i Texas. Böcker.
"Vi skyddar barnen."
Om ni verkligen vill skydda barnen, förbjud vapnen som dödar barnen.
Böckerna dödar inte.
Jag menar, till dess en dragqueen går in i en skola
och slår ihjäl åtta ungar med ett ex av Dödssynden…
…anser jag att man fokuserar på fel grej.
Och man skyddar inte barnen.
Man skyddar homofobi. Det är det man skyddar.
Och transfobin är utbredd.
Det finns hundratals lagförslag i hela landet,
och allt handlar om badrum.
De vill inte att transkvinnor ska använda damrummet.
Jag ska berätta en sak för dem som aldrig har varit inne i ett damrum.
Det finns inget damigt därinne.
Om du går in på en offentlig damtoalett som är ren,
spela på lotto, för då har du tur.
Jag vet inte vad fan som händer med kvinnor när vi går in på toaletten.
Man kan se en kvinna i klackar,
en jävla långklänning och tiara.
Men så fort hon kliver över tröskeln till damrummet, så…
Vad i helvete?
Dör ni om ni spolar efter er, damer?
Spola bara, snälla!
Och det finns alltid ett bås där dörren står lite på glänt.
Dit går man inte.
Det finns nåt hemskt där inne.
Och det finns alltid en kvinna i kön som inte kan vänta och hon bara…
"Damer, använder nån den där?"
"Varsågod.
Ha så trevligt, Kitty Drew. Varsågod."
Hon bara: "Tack!
Herregud!"
Idiot.
Jag gick in i ett bås och allt var rent,
förutom en kisspöl på golvet.
Jag tänkte: "Vad fan har hänt här?"
Jag funderade och kom på det.
Hennes svävarfärdigheter försvann.
Hon svävade nog där inne, så orkade inte knäet mer.
"Fasen!
Helvete.
Jag har kiss i skon.
Jäklar.
Vilket jävla skit."
Ibland kan man vara skicklig på att sväva,
men våra kroppar är så komplexa.
Jag vet inte om det beror på ett galet hårstrå,
men ibland kommer det två strålar.
En rinner ner för låret och en skjuter ut ditåt.
Alltså, vad i…
Man försöker förena dem. "Kom igen, då!
Kom igen.
Kom igen, samarbeta nu.
Skit också. Helvete, det här är…
Okej, kom…
Okej, kom igen."
Man kissar som en skorpion. Det är…
"Nu fick jag kiss i rumpan. Så ska det inte vara.
Det här är fel."
Så ger man upp och tänker att man får ta ett sitsskydd.
Man går in, lägger ut skyddet och så fort man vänder sig om…
…spolar toaletten och tar med sig skyddet!
Då tänker man: "Skit samma. Jag kissar på golvet."
Så jag välkomnar mina transsystrar till damrummet.
Snälla. Vi kanske bättrar oss då.
"Kom igen, mina damer!
Nu bättrar vi oss.
Det kommer nya medlemmar. Kom igen."
Min son, Lucas, har länge bett mig om en orm.
Ja, i åratal. En orm.
"Mommy-boo, kan jag få en orm?"
Ja, de kallar mig "Mommy-boo" för de är rasister.
Och jag säger: "Lucas, du får ingen orm."
Varenda jul, varenda födelsedag: "Kan jag få en orm?"
Till slut fick jag nog: "Lucas, det blir ingen orm!"
"Varför?"
"För jag tillåter inte att du är så vit."
Jag blev tvungen att förklara mig. "Du har en svart mamma, okej?
Svarta kvinnor tolererar inte idioti.
Vi får rövklåda av det.
Att ha en orm hemma i huset och säga att det är ett husdjur?
Det är dumt.
Vet du vad mer du inte kommer att göra?
Extremsporter. Glöm det.
Jag köper ingen cykel som du ska slå volter med i luften.
Det är inte så man cyklar. Det blir inget sånt."
Då säger han:
"Är det därför jag inte får ha shorts när det är kallt?"
"Precis, Rashad. Precis."
"Rashad?"
"Oroa dig inte. Du blir varse."
Ni ska veta att lockdown var jobbigt för mig.
Allt om ras blev stort.
George Floyd, Breonna Taylor, Ahmaud Arbery.
Landet brinner.
Och jag är fast hemma med vita människor.
Och Ahmaud Arbery fick mig att bryta ihop. Det knäckte mig.
Jag stod ute vid eldgropen,
jag var upprörd och drack och hade min "I Matter"-tröja på mig.
Så kommer min fru ut och säger:
"Raring,
jag vet att du är upprörd och så över…
Över all rasism och allt, och du vet…
Jag är ledsen att…
Att, du vet…
Du vet…
Rasism.
Men barnen, de är…
De är oroliga för dig.
De undrar varför Mommy-boo är upprörd.
Så du kanske kan prata med dem om…
Du vet…
Rasism.
Jag såg på henne och sa:
"Vet du vad, Alex. Varför pratar inte du med dem om rasism?
För jag kan inte förklara sånt som jag utsätts för.
Jag kan inte förklara det, så du kan väl prata med dem?
Du kan väl prata med dem om vit makt
och se till att vi inte fostrar en Proud Boy här?
Det kan väl du göra?"
"Jag kan fixa lite crêpes."
Hon gjorde crêpes.
De var jättegoda.
Men jag fattar.
Jag fattar, för det är obehagligt att prata om.
Och jag var trött på att förklara för henne,
så jag tänkte att jag skulle börja visa henne saker istället.
Så, vi behövde lämna papper på banken.
Min fru kör, jag sitter i bilen. Vi kommer fram till banken.
Jag märkte att det var tomt på parkeringen
och jag såg ingen aktivitet på banken.
Hon säger: "Ta med pappren till banken.
Det är bara att lämna dem där."
Jag frågar om hon är säker på att banken är öppen.
"Jag tror det.
Du kan väl bara gå och…"
"Jag går inte till en bank och…
"Hurså?"
"För svarta går inte till banker och…
Vet du varför? För nån ringer polisen och säger:
'En svart kvinna försöker bryta sig in på banken.
Hon ser ut som Wanda Sykes.'"
Hon fattade inte. Hon tyckte att jag var löjlig.
Men jag förstår varför, för hon gör vad fan hon vill.
Vi var väl i Frankrike och skulle till mataffären.
Vi ska korsa gatan och killen börjar stänga grinden till affären.
Jag säger: "Vi kommer för sent." Hon bara: "Nej, då."
Hon sprang över gatan…
Jag backade
och drog hem.
Till USA, alltså.
Men det är så hon rullar.
Sen hände en sak som berörde henne.
Vi stod i trädgården och under lockdown
byggde man tre nya hus bredvid oss. Stora hus.
Så min fru står på baksidan och tittar på huset.
"Du, älskling, jag tror…
Jag tror att det där fönstret blir ett problem
för de ser in i vårt stora badrum.
Jag gillar inte det fönstret.
Jag sa: "Men raring, vi kan dra för vårt fönster.
Vi stänger bara persiennerna."
Och när hon låter…
Då är det inte över.
Hon släpper det inte.
Okej?
Och så blev det.
Några dagar senare ringer det. Det är Alex.
"Varför ringer hon? Hon är ju hemma."
"Hej, älskling. Är allt bra?"
"Ja, kan du gå upp i badrummet och kolla ut genom fönstret, tack?"
Så jag går upp.
Jag öppnar persiennen.
Där står hon, i huset under uppförande.
Hon står i fönstret. Jag frågar: "Vad gör du?"
Hon bara…
"Jag ser dig!
Ser du mig?"
"Ut ur huset!"
"Jag ville bara se. Jag sa att det blir ett problem."
"Ut ur huset!"
"Okej, okej."
När hon kommer hem, är jag ursinnig.
Hon frågar: "Vad är ditt problem?" Jag sa: "Vet du vad du just gjorde?"
Jag sa: "Du gjorde precis som Ahmaud Arbery.
Det var ett hus under uppförande och han gick för att kolla.
Men när han gick, blev han jagad och mördad mitt på gatan.
Om de hade sett dig i huset, hade de jagat dig
och frågat om du ville se de andra två modellerna."
Då fattade hon. Hon fattade.
"Oj, jävlar."
Ja, hon glömde brytningen och allt.
Hon släckte cigaretten
och slog Carol i levern. Jag tänkte: "Jäklar!"
Hon förstod. Ja.
Hon insåg att det är ett privilegium.
Hon kan göra det jag inte kan utan några konsekvenser.
Svarta kan inte vara konstiga.
Det går inte. Vi måste passa stereotypen.
Annars skrämmer vi folk.
Det är som när folk blir chockade över att Lizzo kan spela flöjt.
"Visste du att Lizzo kan spela flöjt?"
"Verkligen?"
"Ja, en riktig flöjt!"
"Hon spelar inte ens med sitt rövhål. Hon spelar bara flöjt.
På klassiskt vis."
Man får inte vara udda.
Se på Elijah McClain.
Elijah McClain, en ung svart man i Aurora.
Han gick hem, det var kallt, han hade jacka på sig.
Han gick hem och lyssnade på sin musik.
Han viftade med händerna och lyssnade på musik.
Han störde ingen.
Nån ringde polisen:
"En svart kille uppför sig märkligt. Han verkar skum."
Så polisen dyker upp.
De frågar ut honom och Elijah säger: "Jag mår bra.
Jag är introvert. Jag mår bra."
Polisen tror att han har tagit droger och ringer sjukvårdare.
Sjukvårdarna håller fast honom och ger honom ketamin. Han dör.
Ja, för han var ju konstig.
Sen försökte polisen rättfärdiga det. "Det var kallt ute. Han hade tunn jacka."
Hur är det med dem på Green Bay Packer-matcher?
De står ute i snövallen utan tröja
med en frigolitbit på huvudet.
Snacka om märkligt.
Vita gör konstiga saker hela tiden. Renässansmässor, vad fan är det?
Jag fattar inte.
Vet ni vad som var märkligt?
Den där jävla shamankillen. Shamankillen den 6 januari.
Hälften man, hälften häst. Vad fan var det?
Hans ansikte var målat i blått och vitt,
med den där jävla flaggan, mössan med horn och en massa skit.
Varför tillkallades inte polisen då?
"Det är nån konstig jävel som lämnar sitt hus.
Det här är galet."
Varför ringde ingen då? Han borde inte ha kunnat ta sig till DC.
De borde ha skjutit honom så fort han klev ut.
Märkt honom och satt honom på zoo.
Jösses! Den 6 januari… Wow!
Det var skolexemplet på vitt privilegium.
Det var skolexemplet.
Den 6 januari…
Jag har aldrig sett liknande.
Svarta människor såg det och tänkte:
"Vad i det Wakanda för evigt är det som händer här?"
De klättrade upp för väggarna.
De klättrade uppför väggarna på Kapitolium.
Det såg ut som en zombieflock. De gjorde verkligen det.
Precis som de hade blivit bitna…
Som Giuliani hade bitit dem alla. De var infekterade.
De hade den där galna blicken…
"Nancy!"
Med hårfärg drypande ner för ansiktet.
"Nancy!"
Vet ni vad som var riktigt illa den 6 januari?
Titta på vår kongress. De är gamlingar.
Man får inte skrämma gamlingar så där!
Gamlingarna fick lov att gömma sig.
Vet ni hur smärtsamt det är?
När jag fyllde 50, lekte jag kurragömma med mina barn.
Jag fastnade under soffbordet.
Efter ett tag tänkte jag: "Fan, det här gör ont."
Jag började väsnas: "Hallå, här är jag!
Hitta mig nu!"
Sen ville jag inte leka längre.
Jag menar, man kan inte begära att Chuck Grassley ska skynda på.
"Kom igen, Chuck. Vi måste gömma oss!"
"Va?
Vad sa du?
Gömma oss?"
Alla borde ha gömt sig under Mitch McConnells haka.
Där hade ingen hittat dem.
Nu kommer nån demokrat hoppa på mig för att jag skämtar om McConnells haka.
Ja.
De gör säkert som Cory Booker med sina inlägg på Instagram.
"Att skämta om hängande hakor för inte samtalet framåt."
Irriterande!
Man vet att det blir så, för när de går lågt, håller vi oss rakryggade.
Skitsnack. Jag är less! Jag är trött på att vara rakryggad!
Jag vill gå lågt, jag vill ha kul.
För det är smärtsamt att vara demokrat.
Det är som att få ett kalsongryck varenda, jävla dag.
Man får bara härda ut!
De hittar på allt möjligt, men varför måste vi hålla fast
vid fakta och verklighet,
när de lever i ett alternativt universum och bara hittar på saker?
För politik är bara underhållning numera. Särskilt från republikanerna.
De sysslar bara med underhållning. Vet ni hur det är?
Demokraterna är utbildnings-tv.
Republikanerna är reality-tv.
Sånt kan jag titta på hela dagarna!
Sånt är kul.
Vad ser ni helst på:
Utbildnings-tv:s NewsHour? Eller Dr. Pimple Popper?
Frontline eller Sex Sent Me to the ER?
Masterpiece Theatre eller 90 Day Fiancé?
Till och med demokrater gör det svårt att vara demokrater.
Som Kyrsten Sinema.
Hon har bytt parti nu. Hon är fristående.
Hon var på nåt forum
och pratade om skillnaden mellan representanthuset och senaten.
Hon sa att senaten måste kyla ner folkets passioner,
för det värsta man kan göra är att ge ett barn allt det önskar sig.
Det är skitsnack. Hon ska inte vara senator.
Om hon ser väljarna som barn, är det idiotiskt.
Jag anser inte att skattereformer och begäran
om att miljardärer betalar sin beskärda del är nåt barnsligt.
Och barn ber om dumma saker.
Vet ni vad mina barn bad om en gång?
De bad om att få äta sin frukost innan de la sig,
för att ta sovmorgon.
Ibland måste man stänga av politiken.
Man måste göra det för att skydda sin psykiska hälsa.
Som… Ja.
Jag blev tvungen, för jag blev triggad.
Vet ni vad som triggade mig? Röda huvudbonader.
Dra åt helvete, tomten!
Jag knöt näven när jag såg en röd keps. Det var omedvetet.
Jag kom på det när jag var på brunch och nån kille sa: "Hej, Wanda!"
Jag vände mig om och han hade röd keps. Jag svarade: "Vad?"
Han sa: "Förlåt. Jag är bara ett Curb-fan."
Jag tackade så mycket för det, men sen skämdes jag.
Så jag tänkte att jag måste prata med honom.
Han stod i profil, så jag går dit och ser den röda kepsen.
Han ser mig och börjar vända sig om.
Så ser jag vita bokstäver och tänker: "Den jäveln."
Så jag knyter näven.
Jag kommer närmare, han vänder sig om och det står "Make a Wish Foundation".
Jag säger: "Du, vill du ta en bild, ska jag signera nåt?
Vad sägs om en handtralla? Jag är underhållare!"
Landet är så splittrat. Det kommer sig av rädsla.
Det är därför många röda delstater
vill förbjuda att kritisk rasteori undervisas i skolan.
DeSantis, Marjorie Taylor Greene…
De säger att man lär vita barn att må dåligt
eller skämmas för att vara vita.
Det är nonsens.
För det finns vita ungar där ute
som är stolta över sina farföräldrar som marscherade med dr King
och som var med på bussarna med Freedom Riders.
Som riskerade sina liv.
Och vi är ju här i Pennsylvania. Kväkarna, då?
De är abolitionister och de hjälpte Harriet Tubman.
De gömde slavar i sina hem. Kom igen.
Och vi ska inte glömma deras goda havregryn.
Så jag tror inte att folk som DeSantis, Marjorie Taylor Greene,
Glenn Youngkin från min hemstat Virginia…
Jag tror inte att de oroar sig för
att utbildningen ska få vita barn att skämmas för att de är vita.
De är oroliga för att deras barn ska skämmas över dem.
Och vi kan inte förenas förrän vi tar itu med vit makt.
USA, vi måste bemöta vår historia och alla hemskheter som skedde.
Det är enda vägen framåt, för just nu är det som att leva i en skräckfilm i USA.
Det är som i Jag vet vad du gjorde förra sommaren.
Fast snarare:
Jag vet vad du har gjort de senaste 400 somrarna.
Eller hur?
Det är som att USA går genom campingplatsen…
"Hallå?
Är det nån där?"
Så blir man påhoppad av gottgörelser.
"Hej, Karen!
Brad."
Gottgörelse.
Och vet ni vad? När det här ämnet tas upp,
kommer det alltid ett motstånd och argumentet är:
"Varför ska jag betala för nåt som jag inte var inblandad i?"
Okej, då. Vissa av er har fonder.
Den har inte du tjänat ihop.
Vissa av er har hus och företag som ni inte har byggt,
men de har gått i arv i generationer.
Gammel-gammelfarfar lämnade nåt åt dig, som du tar emot, så
se gottgörelserna som en del av ditt arv.
Det ingår i paketet.
För vit makt-världen tror jag att den största rädslan…
De vet att en dag så blir de minoriteten.
Och det är läskigt, för de ser hur jävligt det är.
Ni har sett videorna.
De är rädda att vi ska behandla dem så som de behandlade oss.
Men det är löjligt, för vi svarta tänker inte så.
Vi pratar inte om vedergällning och vad vi ska göra mot dem.
Nej!
Åtminstone gjorde vi inte det på senaste mötet.
Jag tror att svarta människor har bevisat, om och om igen, vilka vi är.
Som vid massakern i Charleston,
de underbara svarta människorna som sköts ner i sin kyrka.
under en bönegudstjänst.
Och vad gjorde de? Några timmar senare
var de i rätten och sa till den här vit makt-anhängaren
att de förlät honom.
"Vi förlåter dig."
Jag vet att vissa tänker: "Det gäller inte alla svarta, Wanda.
Vad sägs om kvinnan som gick på Jeffrey Dahmer?"
Jo, jag minns henne. "Jag hatar dig, Jeffrey!" Jag minns det.
Men kom igen, han åt upp hennes bror!
Men svarta tänker inte så.
Och helt ärligt:
Vita människor skulle bli de sämsta slavarna på planeten.
"Mitt karpaltunnelsyndrom har flammat upp.
Jag kan nog inte…
Smärtan är olidlig. Jag kan inte…"
De lämnar fältet tidigt.
"Hördu, vart ska du?"
"Harry Styles-biljetter! Hallå?"
"Kom genast tillbaka!
Jag får prata med din övervakare."
Så, jag är fortfarande i klimakteriet.
Senaste nytt!
Jag kämpar med värmevallningarna.
Men det som gör mig mest arg är när jag ser på tv
och de visar reklam för män.
De fixar alltid nåt åt grabbarna.
Och mycket av det uppfattar jag inte ens som problem.
Nu fixar de böjda kukar. Visste ni det?
Har ni sett reklamen med den böjda moroten?
Tänk att det är ett problem.
De fixar böjda kukar.
Jag säger: "Dra åt helvete.
Jag skiter i din böjda kuk.
Jag tycker att gikt är viktigare."
Hur hamnade böjda kukar ens på att göra-listan?
"Stackars Peter har en banankuk.
Det är inte roligt, Wanda. Det kan orsaka infertilitet och smärta."
Jag bryr mig verkligen inte.
Jag bryr mig inte om din krokiga kuk, din böjda kuk, din banankuk. Än sen?
Jag odlar helskägg och svettas genom lakanen varje natt.
Dra åt helvete med din böjda kuk.
Jag bryr mig inte om att din kuk är så böjd
att när du böjer dig framåt, knullar du dig själv i röven.
Jag bryr mig inte! Jag gör inte det.
Jag bryr mig inte.
Nej.
Lid i tystnad, tack.
Jag pratade med min gynekolog om vilka behandlingar som finns.
Jag kan varken använda plåster eller hormoner
på grund av bröstcancern jag hade. Jag kan inte använda det.
Min läkare sa: "Nu får kvinnor mikrodoser av alprazolam.
Det hjälper mot värmevallningar."
Jag sa: "Jaha, så det är hysteriska kvinnan-syndromet?"
De tänker: "Här har ni, galna bitchar. Nu kanske ni lugnar ner er."
Jag tänker inte ta det.
Så därför önskar jag att män…
Okej, jag önskar inte, jag ber
för att män skulle få genomlida lite klimakteriebesvär.
Då kanske de hittar nåt som hjälper oss.
Eller hur?
Tänk om killar…
Låt säga att den ena testikeln…
Låt säga att den ena testikeln skulle börja bulta lite.
Som förvarning, skulle det vara som en aura.
Så, plötsligt, sväller den upp
och svisch, så fattar den eld. Är ni med?
Det blixtrar till i kulan. Svisch!
Det kan vara den högra eller den vänstra. Man vet aldrig.
Och det här sker sex-sju gånger per dag.
Svisch, så kommer det bara! "Helvete! Kulblixt!"
Det skulle jag älska!
De skulle ju få nån form av lindring.
De skulle säkert göra kalsonger med små fläktar i eller nåt.
Eller så skulle killar få rätten att gå med kulorna framme.
"Herregud, han visar kulorna!"
"Det är okej. Han har det besvärligt.
Han har fått en lapp från sin läkare. Låt honom vara."
Ni vet amningsstationerna på flygplatsen?
De försvinner. De blir kulnedkylningsrum.
Man ser killarna bara…
"Det här är verkligen en pärs."
"Hur är läget, Pete?"
"Jösses, det är illa."
"Pete, har du gjort nåt med din penis?"
"Ja, jag har tagit bort böjen. Ser du?
Nu är den rak som en pil."
"Den ser bra ut."
Jag skulle vilja se en kille på styrelsemöte. Ni vet?
"Okej, vi ser på intäkterna kvartal ett.
Ni ser att försäljningen ökade.
Den ökade med 22 % och det…
Det…
Det krossade vårt mål, 22 %, så…
Men om vi tittar på transportkostnader,
har de ökat rejält och
det var oväntat, så det har verkligen…
Det åt upp mycket av försäljningen, så…
Förlåt. Jag har fått en kulblixt.
Wow!
Den här är illa. Herregud.
Hank, kom hit och blås på mina kulor, tack."
Så jag träffade min läkare nyligen,
min bröstläkare, för det är dags att byta ut mina bröst.
De här har kört för många mil, så…
Så han sa att de måste bytas ut.
Men han gav mig ett alternativ. Han sa: "Wanda, du är 59
och vi kan sätta in nya implantat, men
vill du opereras igen om 13-14 år?
Då är du ganska ålderstigen.
Så det jag kan göra är att ta vävnad från midjan
och göra ett par fina bröst åt dig."
Jag sa: "Tack för att du kallar det vävnad.
Väldigt professionellt av dig."
Men så hörde jag ett knorrande och det var Esther.
För er som inte känner till Esther, fick jag en fettvalk i 40-årsåldern.
Den försvinner inte, så jag har döpt den till Esther.
Esther älskar bröd, alkohol och cheesecake.
Det är allt hon önskar sig.
"Var min drink! Jag vill ha cheesecake!"
Så jag hörde Esther mullra och hon sa:
"Vad sa han?"
Jag sa: "Esther, han pratar inte med dig."
Och jag bad läkaren mejla mig.
Jag sa: "Mejla, för Esther kan inte läsa.
Mejla detaljerna, okej?"
För jag kommer nog att göra det. Det är ett logiskt val.
Men så blir jag nervös, för jag får en massa funderingar.
"Tänk om jag sätter Esther här uppe,
så försöker hon kväva mig i sömnen?"
Esther skulle bara: "Jag hatar dig.
Jag känner ingen smak här uppe!"
Eller tänk om hon längtar hem och jobbar sig neråt igen?
Då får jag långa, hängande tuttar.
Esther är här och gör knäböjar.
För att försöka ta sig ner igen.
"Jag är tillbaka, baby!"
Men jag ska nog göra det. Ja.
För ni vet… Ja!
Jag vill inte vara i 70-årsåldern
och så är ni i kyrkan på nätet
och pastorn säger:
"Helgon, låt oss be för syster Sykes.
Hon får sina nya tuttar på tisdag."
Jag är tacksam för mina skickliga läkare. De är duktiga.
Och det är viktigt.
Men jag fick lov att byta gynekolog, för min gamla gynekolog…
Hon var så pratsam.
Hon pratade för mycket.
Det är okej att prata innan undersökningen.
Men när jag har lagt upp benen, då håller du käften.
Ibland måste de undersöka både framsida och baksida.
Då går du bara. Du vet vad du gjorde. Stick härifrån.
Titta inte ens på mig!
Men den här läkaren var för pratsam.
Hon pratade med mig som om vi var goda vänner.
Jag låg där med benen uppe och hon säger:
"Du, Wanda. De har precis öppnat en grekisk restaurang på hörnan.
Om du hinner, kan du äta lunch där."
Jag tänker: "Pratar bitchen om hummus nu?"
Då började tankarna komma.
"Jag ska få henne att känna sig lika obekväm som jag.
En dag, när hon börjar prata,
ska jag ta min stortå och lägga bak hennes lugg med den.
"Du, tjejen.
Har du streamat nåt bra på sistone?"
Philadelphia, tack så mycket!
Jag älskar er!
Tack!
Undertexter: Marie Roos