Jag har alltid känt mig i underläge.
Men jag led inte för det.
Jag definierades inte av kön eller hudfärg,
Jag gjorde vad jag ville.
Jag ville inte bli en prinsessa.
Ingen prinsessklänning för mig.
Jag ville bli ninja.
Vit ninja, svart ninja eller röd ninja.
Så var det varje Halloween i åtta år.
Alltid ninja.
Jag älskade actionfilmer och sci-fi.
Jag älskade ikoner som Whoopi Goldberg och Sigourney Weaver,
vilka brukade vara
de enda kvinnorna jag kände
som hade huvudrollen i actionfyllda filmer.
Kom igen!
Jag såg mig själv i dem.
Jag är ostoppbar
Jag är en Porsche utan bromsar
Jag är oövervinnerlig
Jag vinner varje match
Jag är så stark
Behöver inga batterier för att spela
Jag är så självsäker
Jag är ostoppbar idag
Ostoppbar idag Ostoppbar idag
Gamora är universums farligaste lönnmördare.
Hon är en mördarmaskin med
ett hjärta av guld och rättskänsla.
Gamora är begåvad i våldets fina konst.
Hon stjäl ditt hjärta
och skär halsen av dig,
vilket är häftigt.
Nej!
Vad fasen?!
Jag vet vem du är, Peter Quill!
Om man tittar närmare
på henne i Guardians 1 och 2,
och i Avengers-filmerna inser man att under allt detta
söker hon efter vem hon egentligen är.
När Thanos invaderade vår värld dödade han mina föräldrar framför mig.
Det enda de har gemensamt
är att de alla förlorat någon.
Ronan mördade min hustru, Ovette,
och sen min dotter, Camaria.
Drax sin familj.
Nebula också.
Quill sin mor.
Groot sin planet.
Rocket var en labbråtta.
Gamora förlorade sin familj.
Mamma!
Gamora har alltid varit gruppens samvete.
NICOLE PERLMAN MEDFÖRFATTARE
Eftersom hon växte upp under
så traumatiska och smärtfyllda förhållanden.
EN TRAGISK BAKGRUND
Gamora. Modifierad till ett levande vapen.
Adopterad dotter till Thanos, den vilde titanen.
Gamora fostrades av Thanos
och har en tragisk och smärtsam bakgrund.
Vad är det, du lilla?
Min mamma. Var är hon?
Som liten dödade Thanos hennes föräldrar,
vilket var väldigt smärtsamt.
Thanos adopterade henne
ARIANA GREENBLATT UNGA GAMORA
genom att kidnappa henne.
Hon är en ensamvarg
och behövde vara stark redan som barn.
Hon växte upp utan att kunna lita på någon.
Jag vill att Gamora ska ha
melankolin man får av att förlora sina nära och kära.
Jag kan relatera.
Mamma!
Det var därför jag ville spela Gamora.
Jag och mina systrar hade det svårt.
Min pappa gick bort
när vi var små
och vi behövde hantera sorgen.
Min storasyster målade.
Min lillasyster blev en fantastisk debattör.
Jag började dansa.
Dansen lät mig visa hur jag kände
när orden inte räckte till eller jag inte hade några.
Dansen lät mig tolka min sorg.
Den lät mig föreställa mig det otänkbara.
Den var en tom duk i en svart tomhet
där jag kunde vara allt.
När jag växte upp
lät dansen mig hantera faktumet att
jag var svårt mobbad i skolan.
Den blev mitt vapen.
Min bakgrund inom dans formade mig,
inte bara som person utan den gav mig möjligheten att starta
en otrolig karriär inom actionfilm.
Jag hade inte medverkat i actionfilmer
eller scifi-filmer utan min tid som dansare.
Dansen gav mig förmågan att leva mig in i rollen
från ett fysiskt perspektiv och inte bara internt.
ATT BLI GAMORA
Zoe var mitt första val som Gamora då hon är en fantastisk
actionhjälte, vi behövde
någon som hade hennes djup och gnistan i ögat.
JAMES GUNN - REGISSÖR, FÖRFATTARE GUARDIANS OF THE GALAXY-TRILOGIN
Det vill jag ha i en skådis.
Se dem i ögonen och känna att de är där.
Jag lägger mycket av
mig själv i mina roller, omedvetet.
När jag föreställde mig Gamora
så ville jag inte att hon skulle
se ut som en typisk kampsportsutövare.
Hur kunde jag ge henne något extra?
Hon föredrar svärd, som är en klassisk
en anrik stridskonst.
Jag ville att hon
skulle röra sig så att hon lockade fienden att
närma sig precis som när tjurfäktaren lockar tjuren.
Tjurfäktare är väldigt graciösa
när de dansar med tjurarna.
Det är en duell.
Jag insåg att "Herregud, det är så här Gamora är."
Nebula.
SYSTERLIG KÄRLEK
Jag skulle inte vara här idag utan mina systrar.
Vi växte upp med den solidariteten
som krävs för att klara av motgång.
Vi var alltid tillsammans även om vi inte alltid såg öga mot öga, men
vi älskade varandra.
Som Gamora konfronteras jag av systern Nebula
som är min totala motsats.
Snart gör jag mig fri från bojorna,
och då svär jag på att döda dig.
Nebula är komplicerad.
Det är många känslor.
Vilket inte är ovanligt för en superhjälte.
Jag är dotter till Thanos. Precis som du.
Gamora och Nebula är båda uppfostrade av
JAMES GUNN - REGISSÖR, FÖRFATTARE GUARDIANS OF THE GALAXY-TRILOGIN
den fruktansvärda superskurken Thanos,
som tog dem som barn
och gjorde dem till sina lojala soldater
genom en enormt grym process.
NICOLE PERLMAN MEDFÖRFATTARE
Som en kvinna som skriver Gamoras roll
kanaliserade jag mycket av min rivalitet
med mitt eget syskon.
Något jag ville utforska var hur
Nebula och Gamora tvingades att slåss mot varandra
av sin fadersfigur.
Bra gjort, min dotter.
För han vet hur starka de är och tillsammans
kan de stoppa honom.
Och nu verkar du ha vänt min favoritdotter Gamora mot oss.
Han tvingade dem att slåss.
Gamora vann alltid eftersom hon var bättre på att slåss.
Nebula är bitter över det och
tog det personligen.
Som ett personangrepp.
Jag har aldrig behövt dela uppmärksamheten med
syskon eller försummats.
Så jag fick läsa på om och studera
syskonförhållanden eftersom de är så komplexa.
Det var en dröm att få se systrarna slåss,
och när jag var sju år och bråkade
med mina systrar föreställde jag mig det så.
Eller vad jag ville göra med dem.
Men systrarna älskar varandra. Därför är
hatet så starkt.
Ilskan och vreden är alltid där, särskilt hos Nebula.
Vår far lät mig och Gamora strida mot varandra som träning.
Varje gång min syster vann...
...bytte min far ut lite av mig mot maskindelar.
Han ville att jag skulle bli "hennes jämlike".
Nebulas perspektiv
är att hon är mycket arg på Gamora
för hur Gamora alltid vann med flit
för att förringa henne i
i deras fars ögon.
Det finns en scen där Nebula och Gamora har ett storgräl
och skriker på varandra,
men sedan plötsligt blir känslosamma.
Tvärvändningen ger en insikt
i hur Nebula känner om Gamora.
Jämt ska du försöka besegra mig.
Du flög över universum för att vinna!
Säg inte åt mig vad jag vill.
Nej, det är ju uppenbart!
Det var du som ville vinna. Jag ville bara ha en syster!
Hon är väldigt sårbar och Gamora tänker
"Jag förstod inte det, men
nu ser jag en annan sida av dig."
"Du är inte bara arg, du är sårbar."
Det var ett genombrott för systrarna.
Jag hade bara dig.
Men det var du som prompt skulle vinna.
Thanos drog ut ögat på mig,
och hjärnan från skallen.
Och armen från kroppen...
...på grund av dig.
När Nebula tittar på Gamora
och säger att hon inte ville vinna utan bara ha en syster.
Det är då Gamora förstår.
I slutet av Guardians 2 kramar Gamora Nebula,
och...
Nebula sitter bara där och låter sig kramas.
Så konstigt.
Nebula sitter där och tar hennes hand,
och så kramar hon tillbaka.
Hon kramar sin syster
och det ögonblicket betyder allt.
Det är viktigt för mig.
Vi får bara se det i en vidvinkelbild och det är en av
de mest rörande scener jag filmat.
Att se henne kunna acceptera kärlek.
Du kommer alltid att vara min syster.
Det är otroliga scener.
Otroligt att uppleva med nån som Karen.
Det var fantastiskt att uppnå sådan tillit med en annan skådespelare.
Innan hade jag haft väldigt få scener
med kvinnliga skådisar
eftersom jag ofta var den enda kvinnan.
Jag har inte bett om din hjälp.
Och ändå behöver du den alltid.
Så när jag spelade mot Karen
var det okej om vi bråkade framför kameran.
Jag fick glädjen att ha en syster bakom kameran.
Många tror att vi hatar varandra.
- Vi är bra vänner. - Precis.
Bästa vänner.
Som tvillingar.
Vi kom nära varandra när vi spelade systrarna
och umgicks.
Zoe har gjort många stora filmer och var en förebild.
Allt var nytt för mig
och hon tog mig under sina vingar.
Jag var inte sportig alls som barn utan gillade teater.
Så jag visste inget om att slåss.
Rollen innebar många stunts och stridsscener.
Jag tränade i två månader för en enda stridsscen
mellan Nebula och Gamora.
Det var som ett läger för actionhjältar.
Zoe var till stor hjälp med mina stunts.
Jag är väldigt lång så jag hukar mig,
men hon hjälpte mig sluta göra det.
Hon lärde mig springa.
Jag sprang knasigt med knutna händer för att
det var coolt tills hon sa "Öppna dem."
Hon lärde mig göra knytnävsslag.
Plötsligt var jag inte sämst på att slåss.
Jag var rätt bra.
Vi blir systrar.
Vi har haft många känslomässiga ögonblick
under scenerna och det känns som vi kommit nära varandra.
Vi kan stoppa honom.
Hon inspirerar mig att kämpa för det jag tror på
både som person och skådis.
Hon vet vad hon vill.
Hon tvekar inte att säga vad hon tycker.
Det är upplyftande att se och det känns som jag
lärt mig hur jag vill vara.
Kör!
EMPATINS KRAFT
Han är för mäktig. Jag kan inte!
Jag tror på dig!
Sov!
Jag tror att Gamora och Nebula känner frändskap
med Mantis väldigt tidigt.
Skillnaden är att Mantis inte har upplevt
lika mycket våld som Gamora och Nebula.
Ego hittade mig i mitt larvstadium,
föräldralös på min hemplanet
Han handmatade mig och behöll mig som sin egen.
Filmerna är väldigt rörande för de
handlar om familjen man väljer.
Han är vår vän.
Ni skriker ju bara på varann. Ni är inga vänner.
Du har rätt. Vi är en familj.
Och vi lämnar ingen.
Jag gillar hur tuffa kvinnorna är.
Jag älskar Karen.
Hon är helt annorlunda från sin roll.
Nebula borde gå till Chuck E. Cheese och slå ner Thanos.
Zoe är helt otrolig.
Jag minns en Halloweenfest
efter att första filmen släpptes och
jag ville klä ut mig till Gamora.
Så jag köpte grön makeup och en röd peruk.
Det var inte perfekt, men jag ville vara Gamora.
Det lustiga är att jag fick rollen som Mantis.
Precis som Mantis var jag annorlunda
och den här rollen kändes befriande
eftersom jag fick vara konstig och gå tillbaka till min barndom igen.
Min pappa var diplomat och jag reste mycket.
Jag tror det är därför jag dras till eskapism och resande,
och att aldrig sitta stilla.
Jag älskar det med
filmer, de tar oss till sina helgalna fantasivärldar.
Får jag klappa din valp? Så fin.
Varsågod.
POM KLEMENTIEFF SKÄRMTEST
Det där är vad vi kallar ett spratt!
Det var väldigt roligt!
Jag gillar hur Mantis är en empat.
Hennes krafter låter henne röra någon och
känna deras känslor.
Vad är ni för några?
Du är rädd.
Jag är känslosam, så det känns igen.
Jag känner empatin.
För att skapa band till andra
och bli en bättre människa
krävs det att man bryr sig om andra.
Vissa personer saknar empati.
Fler borde lära sig av Mantis.
Sov.
SYSTRAR BAKOM KAMERAN
Snabbt och effektivt.
Varsågod.
Under mina 30 år på jobbet
var jag den enda tjejen.
Alltid.
Jag var den enda avdelningschefen i evigheter.
Och om jag tänker på några av de fantastiska männen
som hjälpt och lärt mig
har många av dem svårt att tänka sig
fler kvinnor på inspelningsplatsen.
Men jag förstår hur viktigt det är att vi ser saker som
andra inte ser.
Man gör inte actionfilmer själv.
Vi är ett lag.
Tagning!
Man har sminkösen och stuntkoordinatorn.
Man har kostymören och koreografen.
Man har regissören, och sist du.
Det finns mycket tillit bakom varje roll.
Vi skickar runt henne.
Jag är Gamoras sminkös för Guardians of the Galaxy.
Jag var avdelningschef för Death at a Funeral
där Zoe var stjärnan och vi kom bra överens.
Vi talar båda spanska och blev helt enkelt goda vänner.
Gamora är inte någon
man bara målar grön och filmar.
Grönt smink med vanliga ögonbryn
ser inte bra ut.
Det ser ut som en Halloween-kostym istället för en riktig film.
Jag sa "Vi ska ha specialeffekter."
Så vi gjöt av Zoes ansikte och bröst.
Sedan gjorde vi proteser av dem.
Vi täckte ögonbrynen med protessmink.
Det var en utmaning att försöka
hitta en grön färg som inte avskräckte folk,
men som ändå var levande och ungdomlig.
Hon får inte ödlelik ut.
Hon ska inte se så främmande ut att man inte kan
känna igen sig.
Det var roligt men krävande,
och man minns varje steg på vägen.
Vi har kämpat hårt
de senaste tio åren jag varit hos Marvel för att
hitta kvinnliga medarbetare
både bakom och framför kameran.
Jag var produktionsdesigner för indiefilm i New York.
Det är svårt för kvinnor att få sådana jobb.
Få kvinnor får chansen att arbeta på stora filmer.
Särskilt som avdelningschefer och med produktionsdesign.
Min agent ringde och sa
"James Gunn vill prata om "Guardians of the Galaxy 3.""
Mötet var härligt.
Mín agent ringde och sa
att James ville ha med mig
och jag trillade av stolen.
Det förändrade hela min karriär.
Ett samtal förändrade allt.
James vågade satsa på någon
utan den typiska erfarenheten hade inte bara en
enorm effekt på min karriär,
utan även på avdelningarna
som ville vara mer inklusiva.
Min första dag var helgalen.
Jag såg Zoe i full kostym och var imponerad av
ARIANA GREENBLATT UNGA GAMORA
henne och hennes kroppsspråk,
och hur hon tog över scenen.
Hon var otrolig.
Det var överväldigande för mig,
men hon var välkomnande.
Och hjärtlig och snäll.
Hon är en väldigt motiverande person.
Hon är stark och smart,
precis som mig.
Hela min familj gillar serietidningar,
som Marvel och superhjältar.
Det är häftigt att se sig själv i ens favorit.
Jag älskar Gamora och hur hon inspirerar genom att aldrig ge upp.
Det är viktigt för flickor som måste stanna hemma.
Det visar att man ska våga hoppas och
kan bli starkare.
INSPIRERANDE HJÄLTAR
Skådespelare har kraften att inspirera andra.
Vi har den kraften.
Varje dag kommer kvinnor och säger att min roll inspirerade dem.
Den hjälper dem.
De klädde ut sig till mig.
De klädde ut sin dotter som mig.
Jag tar det aldrig för givet.
Synligheten ger dem ett syfte.
De känner sig sedda, hörda och firade.
Jag heter Priscilla Frederick-Loomis och min favorithjälte
i MCU är Gamora.
För mig är Gamora den tuffaste av de tuffa.
Jag dras direkt till hennes vildsinthet,
hennes självsäkerhet och hennes kval.
Hon skyggar inte från utmaningar
och det är något jag strävar efter.
Jag blev idrottare på heltid 2014
och representerade Antigua och Barbuda.
Jag var med i OS
men vann inga medaljer.
Jag kände igen mig i Gamora.
Jag såg henne kämpa och insåg att jag också kan vara en superhjälte,
även om jag haft ett svårt liv.
Det var bara mamma, systern och jag.
Att se Gamora på sin resa
och hur hon tagits från sin familj
kände jag igen.
Jag har ett väldigt svagt förhållande till min far och såg
hur jag kunde komma över det.
Så jag startade en organisation kallad
Priscilla E. Frederick Foundation.
Vårt mål är att hjälpa ensamma föräldrar.
Hjälpa dem ordna bidrag, bostad och vad de än behöver.
Jag ville världen bättre på något sätt.
Jag hoppas kunna hjälpa världens Gamoras,
bygga broar och bli den de vill vara.
Jag gillar unika superhjältar.
Det är viktigt att berätta om
alla sorters personer.
Jag gillar Nebula
JAMES GUNN REGISSÖR
eftersom hon var en riktig skurk i
den första filmen, men sakta bättrar sig.
Till slut går hon med i Guardians of the Galaxy.
Jag tror hon är en hjälte för många.
Jag är Angel Giuffria.
Jag föddes utan halva min vänstra underarm.
Detta kallas för dysmeli.
Att se Nebula i Guardians of the Galaxy
som är en person med protes och
i en scen hugger hon av handen.
Jag tar av mig min hand hela tiden.
Det är roligt att se en så stark,
tuff och häftig karaktär som ger sitt allt
och slåss för det hon tror på.
Det är något som jag alltid gjort.
Att vara barn med dysmeli
var svårt och det kändes som att jag
alltid behövde kämpa för att passa in.
Jag fick bli hårdhudad.
Ett sinne för humor var ett
måste för att visa att även om min kropp är annorlunda,
är jag som alla andra.
Att vara annorlunda hela livet har
hjälpt mig kunna visa
varför det är häftigt att vara annorlunda.
Nebula är väldigt arg och jag känner igen det från hur
frustrerande det var att visa andra att jag var okej.
Att det är okej att vara annorlunda.
Alla antog att något var fel med mig,
att min kropp var fel för hur jag är.
Att se Nebula vara så självsäker i sin robotkropp och tänka
"Jag kan ha hennes arm."
Jag ville vara som hon.
Det är viktigt för unga invalider,
unga med dysmeli och alla egentligen,
att de kan se hur rika våra liv är
på ett sätt som inte visas.
Det är så folk får reda på saker.
Om man inte känner någon med protes
eller utan arm, hur ska man veta?
Att se Nebula och alla de andra häftiga karaktärerna
i superhjältefilmerna är fantastiskt.
Vi har en superhjälte.
Jag kan vara Nebula.
Vad tycker du om Guardians of Galaxy?
Jag tror Marvels filmer är framgångsrika för de tar oss
från vår gråa vardag till en fantasivärld
där allt är speciellt och sagolikt.
Men under allt finns positiva budskap
som vi alla behöver i våra liv.
Jag gillar rymden.
Jag får spela kvinnor istället för flickvänner.
Fler kvinnor.
Vad?
Ta en bild nu!
Som berättare har vi ett ansvar att
visa världen som den ser ut idag.
De är inte bara tuffa och våldsamma.
De är annorlunda och trasiga på samma gång,
och vi får se mer riktiga kvinnor på film.
Världen är full av alla sorters kvinnor och
det är viktigt att visa samhällets mångfald och alla kön.
Våra filmer måste spegla verkligheten.
Guardians of the Galaxy är rörande.
Det är underbart hur
man får se sig själv på skärmen.
Efter filmerna känner jag mig
självsäker, optimistisk och hoppfull.
Det känns som vi bestämmer över vårt öde.
Jag har en dotter.
Hon är ett och har inte sett filmerna än.
Men en dag ska vi titta på dem
och hon kan se sig själv i karaktärerna.
Hon kan titta på Gamora, Nebula och Mantis.
Det är nånting som händer.
Hon ska kunna tänka att
"Killen ska inte rädda mig, jag räddar killen"
Peter! Ta min hand!
Du är toppen!
Jag hoppas alltid att film är inspirerande.
Det är roligt att se fler kvinnliga hjältar.
Kvinnliga hjältar.
Jag gillar superhjältar och actionfilmer.
Jag gillar att titta på filmer för yngre.
Det gör mig glad och stolt.
Så jag hoppas att det fortsätter så.
Översättning: William Duckett