Celý život si připadám jako outsider.
Ale nikdy mě to netrápilo.
Nedefinovalo mě pohlaví. Nedefinovala mě barva kůže.
Mohla jsem být čímkoliv jsem být chtěla.
Nikdy jsem nechtěla být princeznou.
Nechtěla jsem za ni ani chodit na Halloween.
Vždycky jsem šla za ninju.
Byla jsem bílý ninja, černý ninja, nebo červený.
Chodila jsem tak asi osm Halloweenů v řadě.
Prostě ninja.
Milovala jsem akční filmy a sci-fi.
Zbožňovala jsem Whoopi Goldbergovou a Sigourney Weaverovou,
což byly tehdy
jediné ženy, o kterých jsem věděla,
co hrály hlavní role v akčních příbězích.
No tak!
V nich jsem se mohla vidět.
Jsem nezastavitelná
Jsem jako Porsche bez brzd
Jsem nepřemožitelná
V každičké hře zvítězím
Jsem tak silná
K hraní nepotřebuju baterie
Tolik si věřím
Dnes mě nic nezastaví
Nic mě nezastaví
SUPERHRDINKY MARVELU
Gamora je tou nejnebezpečnější vražedkyní ve vesmíru.
Je strojem na zabíjení
se srdcem ze zlata a smyslem a pro spravedlnost.
Gamora je neskutečně nadaná, co se násilí týče.
Ve stejnou chvíli vás donutí
se do ní zamilovat i vám podřízne krk,
což je naprosto boží.
Ne!
Co je, krucinál?
Vím, co jsi zač, Petere Quille!
Ale jak postupně odkrýváme její vrstvy
během Strážců Galaxie 1 a 2
a pak v Avengers, uvědomíte si, že pod tím vším
se vlastně jenom snaží přijít na to, kým je.
Když Thanos ovládnul můj svět, zabil mi rodiče přímo před očima.
Strážci mají společné to,
že všichni někoho ztratili.
Ronan zavraždil mou ženu Ovette.
A mou dceru Camarii.
Drax přišel o rodinu.
Stejně tak Nebula.
Quill přišel o matku.
Groot o svou planetu.
Na Rocketovi experimentovali jako na laboratorní kryse.
A Gamora přišla o rodinu.
Mami!
Morální páteří týmu byla vždycky Gamora.
NICOLE PERLMANOVÁ SCENÁRISTKA
Protože to ona byla vychovaná
neuvěřitelně traumatickým a bolestivým způsobem.
TRAGICKÁ MINULOST
Gamora. Chirurgicky modifikována. Vycvičena jako živá zbraň.
Adoptovaná dcera Šíleného Titána, Thanose.
Gamoru vychoval Thanos,
má tragickou minulost plnou bolesti a utrpení.
Copak je, maličká?
Kde je moje máma?
Když je malá, Thanos jí před očima zavraždí rodiče,
což je strašně traumatická věc.
Thanos ji tak nějak adoptoval.
MLADÁ GAMORA
Tím, že ji unesl.
Je osamělý vlk,
takže musela být silná už odmalička.
Proto vyroste s tím, že nikomu nevěří.
Chtěla jsem, aby si v sobě Gamora nesla
bolest a jakousi melancholii, co ke ztrátě někoho blízkého patří.
To mi bylo blízké.
Mami!
Přesně proto jsem chtěla Gamoru hrát.
V dětství jsme to se sestrami neměly lehké.
Ztrátu jsme zažily na vlastní kůži, protože táta zemřel,
když jsme byly opravdu malé.
A potřebovaly jsme ten smutek nějak vybít.
Proto moje starší sestra začala malovat.
Ta mladší se pustila do debatování.
A já začala tancovat.
Díky tanci jsem mohla vyjádřit emoce,
když se mi nedostávalo slov. Když je slova nemohla vyjádřit.
Tancem můžete vyjádřit ztrátu.
Dal mi schopnost představit si nepředstavitelné.
Bylo to čisté plátno uprostřed obřího temného prostoru,
kde jsem mohla být čímkoliv.
Jak jsem rostla,
tanec mi pomáhal zvládnout to,
jak strašně mě ve škole šikanovali.
Stal se takovou mojí zbraní.
Myslím, že má taneční průprava formovala to, kdo jsem.
Nejen jako člověk, ale taky jsem si díky ní
mohla vybudovat úžasnou kariéru v akčních filmech.
Nebýt mé taneční průpravy,
neměla bych takové zkušenosti z akčních a vlastně ani sci-fi filmů.
Tanec mi dal schopnost přistupovat k postavám
i z fyzického hlediska a ne jen z toho vnitřního.
ZROZENÍ GAMORY
Zoe byla pro Gamoru jasná první volba, protože byla fantastická akční hrdinka
a to jsme potřebovali.
Někoho s její hloubkou a magií v očích.
JAMES GUNN REŽISÉR A SCENÁRISTA
A přesně to v hercích hledám.
Někoho, komu když se podíváte do očí, tak je vždycky přítomný.
Vždycky toho ze sebe
podvědomě dost přenesu do každé svojí role.
Když jsem dávala dohromady Gamoru,
věděla jsem, že ji čeká hodně akčních scén
a nechtěla jsem, aby působila jako typický bojovník.
A přemýšlela jsem, co jí dodat.
Její nejoblíbenější zbraní je meč. To je tradiční
a stará forma boje.
A pamatuju, jak mě napadlo,
že chci, aby se hýbala, jako by zvala nepřítele,
aby se k ní přiblížil. Jako to dělají toreadoři s býkem.
Toreadoři se pohybují strašně elegantně.
Je to skoro jako by s býkem tančili.
Je to duel.
A uvědomila jsem si: „Přesně taková je Gamora. To je ona.“
Nebulo!
SESTERSKÁ LÁSKA
Pochybuju, že bych dneska byla tady, nebýt mých sester.
Vyrostly jste s určitou solidaritou,
kterou člověk potřebuje, aby překonal protivenství.
Věčně jsme byly spolu a pěkně jsme si lezly na nervy, často,
ale měly jsme se rády.
Jako Gamora mám za sestru Nebulu,
která je mým naprostým opakem.
Brzy se z těchhle pout dostanu
a pak tě zabiju, to přísahám.
Nebula je děsně komplikovaná.
Strašně moc se toho v ní děje, emočně.
A to pro superhrdinu není úplně typické.
Jsem Thanosova dcera. Tak jako ty.
Gamora s Nebulou se obě vypořádávají s tím, že je vychoval
JAMES GUNN REŽISÉR A SCENÁRISTA
neuvěřitelně krutý superpadouch, Thanos.
V podstatě ty holky vzal
a snažil se z nich udělat válečníky jen pro svoje vlastní ego.
A celou dobu se k nim choval naprosto nelidsky.
NICOLE PERLMANOVÁ SCENÁRISTKA
Jako žena píšící Gamoru
jsem využila dost sourozenecké řevnivosti,
která panuje mezi mnou a mými sourozenci.
A jednou z věcí, které jsem vážně chtěla prozkoumat, bylo,
jak proti sobě Nebulu s Gamorou úmyslně stavěl
jejich náhradní otec.
Výborně, dcero.
Protože ví, jak jsou silné a že kdyby se spojily,
mohl by to být jeho konec.
Znepřátelil sis mou oblíbenou dceru Gamoru.
Poštval je proti sobě.
Gamora vždycky vyhrála, protože byla lepší bojovnice. Byla ta oblíbená.
A to jí Nebula nemohla odpustit,
protože to brala osobně.
Skoro jako osobní útok.
Nikdy jsem nezažila to, že bych se musela dělit o pozornost
nebo si připadala přehlížená.
Takže to chtělo hodně výzkumu
co se sourozeneckých vztahů týče, protože jsou strašně komplexní.
Vidět, jak se perou dvě sestry, to byl splněný sen,
protože když mi bylo tak sedm nebo osm
a prala jsem se se ségrama, přesně takhle to podle mě vypadalo.
Nebo to jsem jim alespoň dělat chtěla!
Ale tyhle sestry se mají rády. A hodně.
Proto se tak nesnášejí.
Ta zlost, ten vztek je tak všudypřítomný. Hlavně u Nebuly.
V dětství nás otec neustále nutil, abychom spolu s Gamorou bojovaly.
Kdykoliv má sestra zvítězila,
nahradil otec nějakou moji část přístrojem.
Tvrdil, že se jí tak spíš vyrovnám.
Z Nebuliny perspektivy
bych řekla, že má na Gamoru strašný vztek,
protože Gamora naschvál vyhrála všechny ty bitvy,
jenom aby Nebulu ztrapnila
před jejich otcem.
Byla tam scéna, kdy se Nebula s Gamorou hrozně pohádají
a křičí jedna na druhou.
A pak je to najednou emocionální.
Rychle se to změní a trochu nahlédnete
do toho, jak se Nebula vážně cítí.
Nemusíš se mě pořád snažit porazit!
Já neletěla až sem, jen proto, že jsem chtěla vyhrát!
Neříkej mi, co chci.
Nemusím ti říkat, co chceš! Je to očividný!
To ty jsi chtěla vyhrávat. Já jen chtěla sestru!
A najednou je strašně zranitelná a Gamora se na ni dívá,
jako by tohle slyšela poprvé
a náhle ji viděla jinak.
Že se jen nezlobí, ale je i raněná a křehká.
To byl pro ně jako pro sestry zásadní průlom.
Měla jsem jenom tebe.
Ale tys potřebovala vyhrávat!
Thanos mi vyrval oko z hlavy.
A mozek z lebky.
A ruku z těla.
Kvůli tobě.
Ta chvíle, kdy se Nebula na Gamoru podívá
a řekne jí, že nechtěla vyhrát, že jen chtěla sestru.
To Gamoru tne do živého.
A na konci Strážců 2, když Gamora Nebulu obejme
a...
Nebula tam prostě jen stojí a neví, co...
Děsný.
Jen tam prostě stojí a pak zvedne ruku
a obejme ji taky.
Na moment obejme svoji sestru
a ten moment je pro mě důležitý.
Ten je pro mě tak důležitý.
Tenhle moment, který vidíme jen při záběru z dálky,
je jeden z nejdůležitějších, co jsem kdy natočil.
Protože to je člověk, co začíná akceptovat lásku.
Vždycky budeš moje sestra.
To jsou úžasné scény.
Úžasné okamžiky, co jsem mohla s Karen prožít.
Vybudovat si s další herečkou takovouhle důvěru bylo senzační,
protože až do té doby jsem měla jen málo momentů
s dalšími herečkami.
Obvykle jsem byla jediná žena v obsazení.
Já se tě o pomoc neprosila.
Přesto ji vždycky potřebuješ.
Takže bylo super, že Nebulu hrála Karen.
Bylo mi jedno, že spolu nevycházíme ve filmu.
Na place jsem sestru měla a to bylo parádní.
Všichni věří, že se nesnášíme.
- Ale ne. Jsme si blízký. - Vůbec ne.
Super blízký.
Jsme jako dvojčata.
Vážně jsme se sblížily hraním sester a tím,
kolik jsme spolu strávily času.
Zoe mi dělala mentorku. Natočila už víc velkých film.
Pro mě to bylo nové
a ona mě vzala pod křídlo jako svoji mladší ségru.
Sport mi jako malé nic neříkal. Tíhla jsem spíš k divadlu.
Takže když jsme začali, byla jsem v boji příšerná.
Hraní Nebuly vyžaduje hodně kaskadérských kousků. Má spoustu bojových scén.
Musela jsem dva měsíce trénovat, abych byla připravená na bojovou scénu
mezi Nebulou a Gamorou. To bylo super.
Připadala jsem si jako na táboře pro výcvik akčních hrdinů.
A Zoe mi s kaskadérskými věcmi strašně pomohla.
Jsem vážně vysoká, takže se hrbím.
A ona mě to hned začala odnaučovat.
A taky mě naučila běhat.
Běhala jsem s rukama podivně sevřenýma do pěstí,
protože jsem myslela, že to vypadá cool. „Kdepak.“
Taky mě naučila, jak dát pořádnou ránu.
A pak jsem najednou už v boji nebyla tak strašná.
Vlastně jsem byla dobrá.
Budou z nás sestry.
Mám pocit, že jsem sdílely
tolik emocionálních momentů, že nás to prostě sblížilo.
Zastavíme ho.
Rozhodně mě inspiruje, abych víc bojovala za to, čemu věřím.
Jako člověk i jako herečka.
Ví, co chce.
Má vlastní názor a nebojí se ho říct.
Je inspirující to vidět a mám pocit, že jsem se naučila,
jak se chovat.
Běž!
SÍLA EMPATIE
Je moc silný. Nedokážu to!
Věřím, že dokážeš.
Spi!
Myslím, že Gamora s Nebulou hned od začátku
cítí určitou spřízněnost s Mantis.
Rozdíl mezi nimi je, že Mantis nezažila
takové násilí jako Gamora s Nebulou.
Ego mě našel jako larvu.
Opuštěnou na mém domovském světě.
Sám mě vychoval a už si mě pak nechal.
Strážci Galaxie jsou strašně dojemní,
protože jsou o rodině, kterou si vyberete.
Je to náš přítel.
Pořád na sebe jenom ječíte. Nejste přátelé.
Máš pravdu. Jsme rodina.
Nikoho neopustíme.
Líbí se mi, jak nezlomné ty ženské postavy jsou.
Miluju Karen.
V reálu je úplně jiná než její postava.
Chci, aby šla Nebula do fastfoodu a pak zničila Thanose.
A Zoe je prostě neskutečná.
Pamatuju si, že jsem šla na halloweenskou párty,
když běželi první Strážci Galaxie,
a chtěla jsem jít za Gamoru.
Takže jsem si koupila zelený makeup a červenou paruku.
Vypadalo to strašně, ale prostě jsem chtěla být Gamora.
A pak jsem dostala roli Mantis, takže docela vtipný.
Vždycky jsem si připadala jiná,
takže je osvobozující hrát postavu Mantis,
protože můžu být zvláštní a divná a v podstatě můžu být zase dítě.
Táta byl diplomat, takže jsem jako malá hodně cestovala.
Asi proto mě to táhlo k únikům z reality a k cestování.
Nejsem ráda dlouho na jednom místě.
To miluju na sledování filmů.
Že mě přenesou pryč do nějakého šíleného smyšleného světa.
Můžu si pohladit tvé štěňátko? Je rozkošné.
Jistě.
KAMEROVÁ ZKOUŠKA
Tomu se říká říká žertík.
Moc se mi líbil.
Na postavě Mantis se mi líbí, že je empatka.
Její superschopností je, že když se někoho dotkne,
dokáže změnit jeho pocity, jeho emoce.
Co jste zač?
Bojíš se.
Taky jsem hodně emocionální, takže tohle je mi blízké.
Taky jsem empatická.
Tu potřebujete, abyste mohli porozumět druhým
a abyste byli lepšími lidmi.
To, že někomu záleží na druhých, je strašně důležité.
Někomu empatie rozhodně chybí.
Takovým lidem by prospělo být trochu víc jako Mantis.
Spi.
SESTERSTVO NA PLACE
Klapka.
Rychlý a efektivní.
Jo. Paráda. Bezva.
Pro některé z nás, co to děláme už 30 let...
Vždycky jsem byla jediná žena.
Vždycky.
A strašně dlouho taky jediná vedoucí nějakého oddělení.
A vím, že když se podívám na některé z těch úžasných mužů,
co mě tím provedli a co mě učili,
spousta z nich má problém si představit,
že by měli na place víc žen.
Ale vím, že je to strašně důležité, protože vidíme věci,
kterých si jiní nevšimnou.
Když se točí akční film, nejde jen o vás.
Je to týmová práce.
A akce!
Je to maskérka. Vedoucí kaskadérských kousků.
Kostýmní návrhář. Choreograf.
Režisér. A pak vy.
Takže to, co se děje s jednou postavou chce hodně důvěry.
Předáváme si ji.
Jsem maskérka pro Gamoru ve Strážcích Galaxie.
Byla jsem vedoucí makeupu u filmu Horší než smrt,
ve kterém Zoe hrála a padly jsme si do noty.
Obě jsme mluvily španělsky, sedly jsme si a spřátelily jsme se.
Gamora není někdo,
koho přebarvíte na zeleno a jde se točit.
Zelená barva na obličeji s normálním obočím
nikdy nevypadá dobře.
Vypadalo by to jako maska na Halloween a šlo to o tolik líp.
Řekla jsem, že by to chtělo speciální efekty.
Takže jsme si udělali formu obličeje a dekoltu Zoe.
Oddělení speciálních efektů začalo pracovat na protetických kusech.
Obočí jsme zakryli protetickým makeupem.
Bylo to náročné, protože jsme museli
najít správnou zelenou, která by lidi neodpuzovala,
ale co by byla sytá a trochu mladistvá.
Aby nevypadala jako plaz.
Nevypadá tak strašně cize, že by si k ní nešlo
vytvořit nějaké pouto.
Byl to zábavný, ale dost pracný proces,
na který se nikdy nedá zapomenout.
Konec.
Víc než kdy dřív se
za poslední dekádu, co jsem u Marvelu,
snažíme najít ženy na pozice do zákulisí.
Nejen před kameru, ale hlavně do zákulisí.
Dělala jsem produkční design na nezávislých filmech v New Yorku.
Je tam strop, když jste žena, co chce tuhle práci dělat.
Jen pár žen dostane šanci podílet se na těchhle obřích franšízách.
Obzvlášť na pozicích vedoucích oddělení a obzvlášť u produkčního designu.
A mně najednou zavolá můj agent a říká:
„James Gunn by se s tebou rád sešel ohledně Strážců Galaxie 3.“
STRÁŽCI GALAXIE: VOLUME 3
A ta schůzka proběhla skvěle.
Pak mi agent zavolal s tím,
že by mi James chtěl tu práci nabídnout
a já doslova spadla ze židle.
Změnil se celý můj svět. Změnila se má kariéra.
Vlastně se změnilo úplně všechno.
A to, že se to James rozhodnul risknout s někým,
kdo neměl obvyklé zkušenosti,
naprosto změnilo možnosti mojí kariéry,
ale taky to změnilo celou produkci
a další oddělení, co se taky snažila být víc inkluzivní.
Můj první den na place byl šílenej.
Viděla jsem Zoe v jejím makeupu a kostýmu a byla jsem jako u vytržení
MLADÁ GAMORA
z toho jak hustě vypadala, z její řeči těla
a toho, jak suverénní na place byla.
Byla naprosto neuvěřitelná.
To bylo pro moje 8letý já dost zastrašující,
ale strašně mile mě přivítala.
Je neskutečně vřelá a milá.
Je hrozně motivující se na ni dívat.
Je hrozně silná a taky chytrá
a to já jsem taky.
U nás doma jsme vždycky měli rádi komiksy.
Měli jsme rádi Marvel a superhrdiny.
Je super vidět se ve svých oblíbených postavách.
Miluju Gamoru. Je inspirující, protože se nikdy nevzdává.
To je důležité poselství, protože pokud jsme malá holka doma,
dává vám to naději, že uvidíte světlo na konci tunelu
a že můžete být silnější.
HRDINOVÉ DODÁVAJÍCÍ SÍLU
Jako herci můžeme lidi inspirovat.
Vážně. Máme tu schopnost.
Každý den mi nějaká žena řekne, že ji má postava inspiruje.
Že jim dodává sílu.
Že za ni šly na Halloween.
Že za ni oblékly svoji dceru.
Vůbec to neberu jako samozřejmost.
Takováhle viditelnost jim dodává odhodlání.
Mají pocit, že je někdo vidí, slyší a oslavuje.
Já jsem Priscilla Frederick-Loomisová a mým oblíbeným superhrdinou
z celého MCU je Gamora.
Gamora je pro mě neskutečná drsňačka.
Hned mi byla blízká tou svou intenzitou,
celkovou sebedůvěrou i svými problémy.
Nikdy se nezalekne žádné výzvy
a doufám, že to bych jednou mohla zvládnout taky.
V roce 2014 jsem se stala profesionální atletkou
a reprezentovala jsem svou zemi Antiguu a Barbudu.
A byla jsem na olympiádě,
i když se mi nepodařilo vyhrát zlato.
A pak jsem se mohla vidět v Gamoře.
Vidět její problémy mi pomohlo uvědomit si, že můžu být superhrdina,
i když za sebou mám drsnou minulost.
Když jsem vyrůstala, byly jsme se ségrou jenom s mámou.
Takže když jsem viděla, jak je Gamora sama,
odtržená od svojí rodiny,
bylo mi to blízké.
Mám hodně chladný vztah se svým otcem
a viděla jsem, že to můžu překonat.
A tak jsem založila vlastní organizaci s názvem
Priscilla E. Frederick Foundation.
Naším hlavním cílem je pomáhat domácnostem jen s jedním rodičem.
Zprostředkovat jim finanční zdroje, bydlení, cokoliv potřebují.
Chtěla jsem udělat něco, co svět maličko změní k lepšímu.
Doufám, že budu někdo, kdo Gamorám na tomhle světě
pomůže vytvořit most, aby se dostaly tam, kde chtějí být.
Miluju postavy s jedinečnými schopnostmi.
Je podle mě důležité vyprávět příběhy
o nejrůznějších typech lidí.
Miluju Nebulu,
protože byla opravdu příšerná
v prvním filmu a vidíme, jak postupně otočí.
Opravdu se změní a nakonec je z ní Strážce Galaxie.
Myslím, že je superhrdinkou pro spoustu lidí.
Já jsem Angel Giuffriová.
Narodila jsem se s chybějící částí levé paže.
Říká se tomu kongenitální amputace.
Vidět Nebulu na plátně ve Strážcích Galaxie
jako někdo, kdo má protézu...
V jednu chvíli si usekne ruku, aby mohla něco udělat.
Šílela jsem! „To jsem já!“ Taky si neustále oddělávám ruku.
Bylo vážně vzrušující vidět tak silnou,
schopnou a drsnou hrdinku,
co se nedá a bojuje za to, čemu věří
protože to já musím dělat celý život.
Vyrůstat jako dítě bez paže
bylo dost těžký, protože jsem měla pocit,
že musím neustále bojovat za to, abych zapadla.
Musela jsem se dost obrnit.
Musela jsem si vyvinout smysl pro humor,
jen abych lidem ukázala, že ať se fyzicky lišíte jakkoliv,
pořád jste jako kdokoliv jiný.
To, že jsem celý život jiná,
mě přivedlo až sem, kdy můžu říct:
„Ukážu vám, proč je super být jiná.“
Nebula v sobě má strašně moc vzteku a s tím se dokážu ztotožnit,
protože bylo hrozně frustrující muset lidi přesvědčovat, že jsem v pohodě.
Že být jiná není nic hroznýho.
Nechápala jsem ten předpoklad, že je se mnou něco špatně,
že moje tělo není správné a že bych měla být jiná.
Když jsem viděla, jak moc Nebula svému robotickému tělu věří,
chtěla jsem mí takovou ruku jako ona.
Když jsem ji viděla, chtěla jsem vypadat jako ona.
To je důležité pro mladé amputáře,
pro mladé lidi s protézami, vůbec všechny.
Vidět, že se naše existence dynamicky mění.
A mám pocit, že to média ignorují.
Frustrující je, že přesně z nich lidi berou informace.
Pokud neznáte někoho s bionickou paží
nebo nějakého amputáře, jak byste to věděli?
Takže vidět Nebulu, vidět tyhle boží postavy,
obzvlášť v superhrdinských filmech, je senzační.
Taky máme superhrdinu!
Můžu být Nebula.
Jak se vám líbí Strážci Galaxie?
Myslím, že filmy od Marvelu jsou tak úspěšné,
protože nás z běžného života přenášejí do fantastického světa,
kde je všechno neuvěřitelně úžasné.
Ale pod tím vším je vážně dobré poselství,
co je nám blízké v reálu.
Je to boží. Ráda jsem ve vesmíru.
Můžu hrát ani ne tak přítelkyně, ale prostě ženy.
Víc žen.
Co?
Tohle si žádá fotku!
Jako někdo, kdo vypráví příběhy, máme zodpovědnost
reprezentovat svět tak, jak vypadá.
Jsou neuvěřitelně drsné a násilné.
Jsou potrhlé a divné a zlomené zároveň,
takže mám pocit, že ten film ženy výstižně reprezentuje.
Vyjdete do světa a vidíte nejrůznější typy žen,
takže je naprosto zásadní reflektovat společnost, diverzitu, všechny gendery.
Ve filmech by měla být vidět skutečná společnost.
Strážci Galaxie jsou hrozně dojemní.
A to je nádherné,
protože se vidíte reprezentovaní na plátně.
Odcházím z těchhle filmů uklidněná,
silnější, optimističtější a odvažuju se doufat.
Mám pocit, že přece jen řídíme svůj osud.
Mám teď dceru.
Je jí rok, takže ještě nic od Marvelu neviděla,
ale je bezva, že až si je jednou pustíme,
bude se v těch postavách moct najít.
Uvidí Gamoru, Nebulu a Mantis.
Něco se děje.
Je fajn, že bude moct říct:
„Nepotřebuju, aby mě zachránil kluk. Můžu zachránit já jeho.“
Petere! Vezmi mě za ruku.
Zoe Saldana!
Super, holka!
Chci být inspirovaná, kdykoliv jdu do kina.
Jsem ráda, že vidím víc příběhů s hrdinkami.
S ženskými hrdiny.
Protože mě tenhle žánr baví. Mám ráda akční filmy.
Ráda se na filmy dívám s mladším publikem.
Jsem pak nadšená a hrdá na to, co dělám.
Takže jen tak dál. Víc, prosím.
České titulky Tereza Tučková