Amploarea este cu totul nemaivăzută.
- E un platou frumos. - Haide!
Dăm foc multor oameni.
Tuturor le place să tragă cu scorpionul. De ce? Fiindcă poți ucide dragoni!
Emma nu s-a plâns deloc. Eu dârdâiam de frig.
Atenție, urmează să dezvălui informații. Voi călări un dragon.
CASA CREATĂ DE DRAGONI
Episodul 207 începe pe o plajă. O plajă pustie.
Rhaenyra îl întâlnește pe Addam din Hull.
Acesta l-a revendicat cumva pe dragonul Seasmoke,
care i-a aparținut soțului Rhaenyrei, Laenor.
Cum s-a întâmplat așa ceva? Cine este Addam din Hull?
CONFRUNTAREA DRAGONILOR
Stabiliserăm din capul locului ca episodul 207 să înceapă pe plajă.
Ne-am dorit peisajul extins din Driftmark.
După primul sezon, am jurat că nu vom mai filma pe nicio coastă.
Dar am filmat acolo scena aceea,
din fericire, preț de o singură zi.
E o plajă frumoasă, când e însorit.
Și am filmat chiar la sosirea fluxului.
Problema este, desigur, continuitatea mareei.
Apa nu așteaptă după tine,
așa că umbli de colo-colo, în susul și în josul plajei.
Când programezi o asemenea scenă,
trebuie să stabilești indicațiile pentru fiecare oră,
adică în funcție de flux și de reflux.
Nu ne-am așteptat însă să avem parte de cea mai cumplită vreme galeză.
Ploua cu găleata, iar vântul bătea cu putere.
Nisipul era împrăștiat peste tot. Valurile se spărgeau la țărm.
Iar fluxul venea mai iute și mai puternic decât am fi crezut.
Haideți, să filmăm din nou! Fluxul se apropie tot mai mult.
Stai dinaintea reginei Celor Șapte Regate,
cu un dragon ce aparține casei Targaryen.
Chiar sperasem să fie furtună.
Fiindcă este fundalul perfect pentru această confruntare.
Mi-a plăcut la nebunie.
A fost prima oară când am filmat cu Clinton.
Emma nu s-a plâns deloc. Eu dârdâiam de frig.
Am filmat cu Seasmoke cu o zi înainte să filmez cu Emma.
A fost frumos, foarte însorit.
Am alergat toată ziua cu Seasmoke și a fost nemaipomenit.
Apoi au venit fluxul și furtuna pentru scena cu Emma
și au influențat-o semnificativ.
Îngenunchezi iute pentru un bărbat înălțat pe neașteptate.
Dragonul a venit la mine.
Episodul a început cu un moment frumos cu dragoni.
Dragonii noștri au avut ocazia nemaipomenită
de a face un pas în față și de a lua parte la dramă.
E o scenă de amploare.
Loni a pus mult suflet și s-a pregătit intens
pentru a obține un aspect și proporții monumentale.
Am fost ajutați cu dragonii
de colegii în costume albastre, cu capete de dragoni.
În ciuda problemelor cu vremea, chiar a arătat monumental.
Când în scenă mai apar și doi dragoni mari,
cred că e un început fantastic de episod.
Crezi că îl poți aduce pe Piatra Dragonului?
Pot încerca.
UN COPAC STRĂVECHI
La episodul 207 mi-au plăcut mult numeroasele viniete
plasate în locuri grozave,
unul dintre acestea fiind Pădurea Zeilor,
aflată la poalele Harrenhalului.
Această Pădure a Zeilor este unică,
deoarece dincolo de Ochiul Zeilor se află Insula Chipurilor.
Oricine cunoaște mitologia știe că această insulă e importantă.
Această Pădure a Zeilor este căzută în paragină.
Știm că Harrenhalul a fost construit pe un fost crâng de copaci-stăvilar,
care au fost tăiați și folosiți la construirea castelului.
Așa se explică probabil experiențele trăite acolo.
Pădurea Zeilor de la Harrenhal a suferit mai multe transformări, ca aspect
și ca proporții.
A fost amenajată în zona adiacentă și integrată în grădina părăginită,
iar copacul-stăvilar a fost plasat pe o stâncă, în fundul grădinii.
Este o versiune mult mai sumbră și mai misterioasă,
aproape de coșmar, a Pădurii Zeilor,
pentru a transmite faptul că Harrenhalul e un castel dărăpănat.
Clachetă!
Spre deosebire de pădurea din Fortăreața Roșie, care e bine întreținută,
aceasta este lăsată cu totul de izbeliște.
Când Daemon intră prima oară în pădure, sunt căruțe stricate peste tot.
Pare o grădină din spatele casei folosită drept depozit la Harrenhal.
A fost un concept dramatic uimitor.
Un lac în spatele stâncilor, mărginit de zidurile castelului,
și rădăcinile enorme ale unui copac uriaș,
care sfărâmă totul în bucăți.
Am lucrat săptămâni la rând împreună cu Conrad.
De la machetă până la produsul finit, sculptat în poligoane cu cadru redus.
Conține o armătură metalică.
Conține foarte mult metal, ca nu cumva să cadă ramurile.
Am adăugat printre ele și multe crengi adevărate.
Apoi a fost demontat și transportat aici,
unde a fost reasamblat.
Am adăugat și multe frunze.
Mai întâi, au fost pictate cu culoarea aceea,
apoi agățate de ramuri. A fost foarte multă muncă.
Dar e un platou frumos.
Marea provocare a Efectelor vizuale a fost copacul din Pădurea Zeilor.
Au construit baza copacului, după care l-am extins.
Din nou, un aspect grozav al serialului
este că accentul cade pe personaje, astfel încât și copacul e un personaj.
Și, da, cred că există un chip pe care unii l-ar putea recunoaște.
Dar vă voi lăsa să urmăriți imaginile
și să vă dați seama singuri.
Există un chip nou acolo.
Nu știu dacă am voie să spun cui îi aparține chipul.
Da, avem un chip celebru acolo, care ar putea fi recunoscut.
- Chipul din copacul-stăvilar e... - George R.R. Martin.
Da, George.
Serios? Nu știam. Ce bine! Îmi place.
Ryan a vrut să-i aducă astfel un tribut.
Ideea a fost ca, treptat,
să dispară înapoi în scoarța copacului.
Ni s-a spus să semene cu el, dar să nu fii sigur că el e.
Ne-am dorit să nu poți spune de îndată ce îl vezi:
„E George R.R. Martin”, ci să te mai uiți o dată și să zici:
„Nu cumva e...?”
E foarte frumos, băieți. Mulțumesc.
EXISTĂ UN DRAGON
Semințele de dragon vin la Muntele Dragonului, o grotă uriașă,
pe o platformă de zece metri înălțime, ca un fel de suport pentru încălecat.
Amploarea este cu totul nemaivăzută.
Pășești în aceste uriașe platouri izolate fonic
și descoperi că au construit o macara-portal uriașă.
La capătul ei se află un dragon.
Nu e un dragon acolo. Îl adaugă în post-producție.
În episodul 207, lucrăm cu dragoni.
Ca să ne pregătim, am analizat cum dăm foc oamenilor
și cum mâncăm oameni.
A fost o colaborare care a început la Efecte vizuale.
A fost momentul în care m-am întrebat: „De ce am preluat proiectul ăsta?
Ce-a fost în mintea mea?”
O grotă enormă și un dragon cât un avion de linie
care se ascunde acolo.
Și 45 de Semințe de dragon care stau pe o platformă
aflată la cel puțin un etaj și jumătate înălțime.
Am vrut ca secvența să înceapă la fel ca în episodul 206,
ca să știi că e un loc pe care l-ai mai văzut.
Apoi, când se dezlănțuie iadul
și dragonul începe să-i pârjolească și să-i mănânce pe toți,
am vrut să fie complet diferit, o scenă foarte dinamică.
Am filmat preponderent cu camera portabilă.
E o scenă de amploare și mi-a plăcut să o planific împreună cu Loni.
Am avut un scenariu vizual și previzualizări amănunțite,
ca să știm unde se află dragonul și ce face.
Poți previzualiza cu obiectivele și camera și stabili poziția actorilor.
Apoi, când ajungi în platou, toți știu ce au de făcut.
Am pregătit un bot mare și albastru, cu care să interacționeze Rhaenyra.
Am construit capul dragonului, iar un păpușar l-a însuflețit,
arătând exact care va fi mișcarea dragonului,
pentru ca actorul să interacționeze cu el.
Ei înșiși sunt un personaj, iar Loni le-a cerut să joace,
să se aplece, să se supună...
A fost extraordinar să o văd pe Emma D’Arcy
atingând cu mâna capul dragonului cu ecran albastru,
știind că toți fanii vor spune, atunci când vor vedea scena:
„E unul din cele mai înfricoșătoare și mai bestiale momente.”
Fiindcă știți ce a simțit Emma D’Arcy? Știți ce a simțit Rhaenyra?
Au simțit putere.
Acum Rhaenyra se întoarce și se uită la Semințe.
Momentul trimite la afișul cu Rhaenyra în fața dragonului.
Care dintre voi vrea să fie primul?
Cineva o să moară azi. Cuiva o să i se dea foc.
- Sunt foarte entuziasmat. - Nu se poate să fii tu.
Nu sunt eu.
Atenție, dezvălui informații.
Voi călări un dragon.
DEZLĂNȚUIȚI FOCUL
Istoric vorbind, în Urzeala tronurilor, dragonii sunt reali
fiindcă focul nostru este adevărat.
Continuăm acea moștenire.
Atunci când veți urmări episodul, nu veți vedea foc creat digital.
E foc adevărat, cu actori adevărați, în fața focului adevărat,
lucru realizat grație unei planificări foarte meticuloase
împreună cu echipa de cascadori, cu echipa de Efecte speciale,
Coafură și machiaj și Garderobă, pentru a stabili
cum să ardem atât de mulți oameni.
Practic, unii dintre cei mai inteligenți oameni din încăpere
decid cum să dea foc unor oameni.
Noi doar ardem gazul pe-aici.
Trei, doi, unu, acțiune!
E o scenă importantă cu foc și se întâmplă multe.
Avem și o mască înfiorătoare, care imită un chip ars.
Încă nu e gata de filmare.
În cazul lor, va fi nevoie să folosim măști.
Măștile pe jumătate arse arată nemaipomenit.
Nu intervenim foarte mult asupra lor.
Când e vorba de arsuri parțiale și oamenii nu sunt înghițiți de flăcări,
folosim căști din silicon, fără păr,
cu arsuri pictate și sculptate dinainte, care le acoperă urechile.
Alte bucăți de silicon le acoperă gâtul și porțiuni din față.
Nu acoperim centrul feței, care oricum nu ar trebui să ardă.
Vedem cum flăcările le cuprind urechile
și ceafa.
Și te întrebi: „Cum îndură?”
Dar masca își face treaba 15 secunde, cât ard.
Apoi, firește, intervin băieții cu stingătoarele.
În episodul 207, ardem 45 de Semințe în moduri diferite.
Apogeul e momentul în care ardem 16 persoane,
în același timp.
Cu acel prilej, vedem cum Vermithor dezlănțuie cele mai mari flăcări.
Dar platoul este situat la o înălțime de cinci metri
și exista pericolul ca acești oameni care luaseră foc
să orbească, dacă nu își protejau bine ochii.
Din acest motiv, am filmat scena afară,
pe o platformă de circa 20 de centimetri înălțime.
Am creat un mediu sigur, unde să putem folosi
dispozitive de aprindere Taymar, ca să dăm foc acestor oameni.
Fiți gata! Și trei, doi, unu! Acțiune!
Tocmai ați văzut flăcări enorme în platou, de astă dată în aer liber,
ceea ce ne ușurează mult sarcina.
Punem explozibil în pământ, ca să le dăm foc cascadorilor,
acoperiți cu gel ignifug.
Le-am dispus astfel încât să pară flăcări de dragon
și mi se pare că au explodat frumos.
A arătat foarte bine, foarte încins. Totul a mers de minune.
Producătorul mi-a strâns mâna, deci e bine.
Sunt mulțumit. Mă duc acasă, la culcare. Pe mai târziu!
Zece, 11, 12! Stingeți focul!
CUM SĂ REVENDICI UN DRAGON
În 207, sunt revendicați doi dragoni. Hugh îl revendică pe Vermithor.
Ulf, pe Aripă de Argint.
Cele două momente de revendicare sunt extrem de diferite.
Hugh ne poartă într-o călătorie din vârful macaralei-portal
până în măruntaiele Muntelui Dragonului.
Ne-am dorit să deosebim clar
călătoria lui Hugh de haosul desăvârșit
care a avut loc pe platformă.
Am decis să facem acest lucru îndepărtând tăierile.
Ador subiectivitatea unui cadru grandios, bine pus în scenă, cu cameră suspendată,
care urmărește un singur personaj printr-un noian de întâmplări.
Am analizat cele mai bune duble lungi
din cadrul scenelor de acțiune și am constatat că elementul-cheie
este faptul că întotdeauna se întâmplă ceva în straturi.
O provocare a fost aceea că Hugh aleargă în această scenă.
A fost mai greu să alergăm cu el și să vedem totuși ce se întâmplă,
fiindcă, alegând camera portabilă,
imaginea obținută va fi foarte instabilă.
Voiam totuși să vedem ce se întâmplă.
Au existat multe elemente mobile,
având în vedere dimensiunea, proporțiile dragonului,
încât a fost nevoie de o sincronizare precisă.
Nu puteam greși încadrarea.
De asemenea, a trebuit să coordonăm totul cu cascadoriile.
Am avut cascadori care cădeau din tavan, în flăcări, și care au adăugat,
după cum vă închipuiți, un nou strat de complexitate.
A fost vorba de un volum imens de muncă, de foarte multe straturi
și efecte vizuale pentru a lega totul.
Este o scenă foarte complicată, fiindcă e un cadru neîntrerupt.
Am fost nevoiți să o împărțim în mai multe secțiuni
și să aplicăm o tranziție invizibilă.
Hugh aleargă singur, privește în sus.
Camera se ridică, să vedem la ce se uită,
Vermithor pârjolește un om.
Revenim și e o nouă dublă.
Ajunge la stâncă. Privim peste ea.
Vedem la ce se uită și apoi coborâm la loc.
Asta e o nouă dublă.
Am creat în cadru mai multe puncte de sutură.
Așadar, e o scenă neîntreruptă, fără tăieri vizibile,
alcătuită din șapte sau opt fragmente în care vedem dragoni,
flăcări, oameni mâncați și, în sfârșit, o legătură, totul într-un singur moment.
Vermithor îngenunchează
în fața mărunțelului Hugh, care își umflă pieptul și spune...
Haide!
Vermithor e supranumit Furia de Aramă, fiindcă e arămiu și furios.
E aproape cât Vhagar de mare.
Și se știe că e unul dintre cei mai cumpliți dragoni din regat.
CUM SĂ CĂLĂREȘTI UN DRAGON
Înainte am lucrat la Efecte vizuale și animație.
Ori de câte ori lucrez cu actori și ecran albastru,
spun: „Mă simt în largul meu.”
Am avut ocazia să mă joc de-a călăritul de dragoni cu Tom și Ewan,
în penultima secvență,
în care Vhagar o alungă pe Aripă de Argint pe Piatra Dragonului.
În acest sezon, principala problemă legată de șaua mecanică
a fost aceea că am vrut să adăugăm imagini ce par filmate cu camera portabilă,
ca să simți că te afli călare pe dragon, împreună cu călărețul.
Am vrut să obținem imagini ce par filmate cu camera portabilă,
dar e o cameră manevrată de la distanță.
Lucrez cu un braț Bolt X instalat pe un container
și așa filmăm șaua mecanică.
Astfel, camera pare că se află pe dragon.
Șaua mecanică e pusă în mișcare de un program computerizat,
asemenea camerei, de altfel, conform previzualizărilor.
A fost ușor să punem totul laolaltă.
Partea distractivă a fost să lucrez cu Tom și Ewan,
să vedem efectiv dragonul.
Am vrut să creăm impresia unor mișcări neașteptate.
Când dragonul o ia la dreapta, e ca o cădere bazată pe încredere.
Nu trebuie să se aștepte că e cineva acolo
și trebuie să contracareze căderea cu o mișcare drastică.
Atunci când îi vedeți, e o scenă autentică grație caracterului imprevizibil,
în ciuda faptului că lucrăm într-un mod cât se poate de previzibil.
Ești suspendat în aer pe acest cal mecanic nărăvaș.
Ai parte de vânt și de atmosferă.
Și ești aplecat pe spate, la 43 de ani,
în timp ce îți vine aer în față cu suflante pentru frunze.
- Mișto freză ai acum. - Mulțumesc mult.
Munca ta o va face și mai și.
- Pentru că meriți. - Într-adevăr.
Avem imaginea superbă cu Rhaenyra și armata ei de dragoni.
Regina dragonilor iese din Muntele Dragonului
și vedem că a dat roade.
În ciuda provocărilor și a întrebărilor cu care s-a confruntat,
a avut dreptate în cele din urmă și și-a adunat oastea de dragoni.
Traducerea: Lucia-Elena Popovici