Den er større enn noe jeg har sett før.
- Det er et vakkert sett. - Kom an.
Vi tenner på mange folk.
Alle vil avfyre en skorpion. Hvorfor? Du kan drepe drager.
Emma klaget aldri. Jeg var gjennomfrosset.
Røpealarm. Jeg skal ri på en drage.
Episode 207 begynner på en strand. En øde strand.
Og Rhaenyra møter Addam av Hull-
som har gjort krav på dragen Seasmoke som tilhørte Rhaenyras ektemann, Laenor.
Hvordan skjedde det? Hvem er Addam av Hull?
DRAGEOPPGJØR
Vi tenkte alltid at episode 207 skulle begynne på en strand.
Vi ville ha dette vide landskapet som man har på Driftmark.
Etter første sesong sverget jeg på å aldri filme på en strand igjen.
Vi havnet der til denne scenen, men heldigvis var vi der bare en dag.
Vakker strand når det er sol. Og vi filmet rett ved vannkanten.
Problemet der er kontinuitet med tidevannet. Det venter ikke på deg.
Du løper opp og ned stranden.
Når du lager tidskjemaet til en sånn scene,-
må du finne ut hvor man kan filme og når.
Du lager skjemaet etter når tidevannet kommer inn og går ut.
Det vi ikke forutså, var at vi ville få det verste walisiske været.
Det regnet kraftig, og vinden ulte. Sanden blåste, og bølgene bruste.
Og tidevannet kom inn fortere enn vi hadde forutsett.
Vi tar det en gang til! Tidevannet nærmer seg.
Du står foran dronningen av De sju kongeriker-
med en drage fra hus Targaryen.
Jeg hadde faktisk håpet på uvær.
For du kan se det i denne konfrontasjonen. Jeg bare elsket det.
Det var første gang jeg og Clinton filmet sammen.
Emma klaget aldri. Jeg var gjennomfrosset.
Jeg filmet med Seasmoke dagen før jeg filmet med Emma.
Det var solskinn og vakkert.
Jeg løp hele dagen med Seasmoke, og det var vakkert.
Og så kom tidevannet og uværet til scenen med Emma,-
noe som påvirket scenen.
Du kneler raskt til å ha blitt så brått opphøyd.
Dragen kom til meg.
Det er et vakkert drageøyeblikk som starter episoden-
med tanke på gode muligheter for dragene våre-
til å trå frem og bli en del av dramaet.
Det er ganske stort, og Loni hadde lagt-
mye lidenskap og forberedelse i å skape en episk skala og stil.
Så hadde vi drageskuespillerne, menn i blå drakter med et dragehode.
Trass i alle værproblemene vi hadde, så det virkelig episk ut.
Og når man har med to store drager også, blir det en fantastisk åpning på episoden.
Kan du fly ham til Dragonstone?
Jeg kan prøve.
ET URGAMMELT TRE
En av tingene jeg elsket med 207, var de ulike vignettene på kule steder.
Et av stedene er gudeskogen, som ligger ved foten av Harrenhal.
Denne gudeskogen er unik, for på den andre siden av Gods Eye ligger Isle of Faces.
Kjenner du mytologien, vet du at denne øya er viktig.
Denne gudeskogen blir ikke lenger brukt.
Harrenhal ble bygd på en felt frukthage med weirwood-trær,-
og så ble weirwood-trærne brukt til å bygge slottet,-
som kan ha ført til opplevelsene folk har der.
Gudeskogen ved Harrenhal gjennomgikk ulike prosesser for hva den skulle være.
Til slutt valgte vi utendørssettet, og den ble en del av den ødelagte hagen-
med weirwood-treet som sto på en steinhaug i enden av hagen.
Dette er en mørkere og mer mystisk,-
nesten marerittaktig versjon av gudeskogen.
Den står til Harrenhals atmosfære som et forfallent slott.
Charlie markør.
I motsetning til Red Keep-gudeskogen, som var velpleid, har denne forfalt helt.
Første gang Daemon går inn, er det ødelagte kjerrer der.
Det virker som en lagerplass for folkene på Harrenhal.
Det var et flott dramatisk konsept.
Innsjøen i bakgrunnen, steiner og fjellveggen som gikk opp dit.
Og de enorme røttene fra dette digre treet som splintrer alt.
Det krevde ukevis med arbeid med Conrad.
Fra skisse til den ekte varen, som var skulptert i isopor.
Det er metallarmatur i den.
Det er mye metall inni den for å hindre at greinene faller.
Og vi hadde mange ekte greiner blant dem.
Så ble det tatt fra hverandre og transportert hit og satt sammen igjen.
Og så er det alt løvet. Det måtte males i den fargen først-
og festes på greinene, så det krevde mye arbeid.
Men det er et vakkert sett. VFX-utfordringen var gudeskogtreet.
De bygde nederste del av treet, og så utvidet vi det.
Det fine med serien er at alt handler om rollefigurer, og selv treet er rollefigur.
Ja, det er et ansikt der som folk kanskje gjenkjenner.
Men du må se på båndet og finne det ut selv.
Det er et nytt ansikt der. Jeg vet ikke om jeg får si hvem det er.
Ja, det er et kjent ansikt der som kanskje er gjenkjennelig.
- Ansiktet på weirwood-treet er... - George R. R. Martin.
Ja, George.
Er det det? Det visste jeg ikke. Det er bra. Jeg liker det.
Ryan lagde det som en hyllest.
Tanken var at det gradvis skulle forsvinne inn i barken på treet.
Oppgaven var å gjøre det likt ham, men ikke så du er helt sikker.
Du skal ikke se på det og tenke: "Det er George R. R. Martin."
Du skal se det igjen og tenke: "Er det...?"
Dette er skikkelig kult, dere. Takk.
DET ER EN DRAGE DER
Drageavkommene kommer inn i Dragonmont, som er en stor hule-
med det man kan beskrive som en fjellhylle, 10 meter høy.
Den er større enn noe jeg har sett før.
Man går inn i dette store lydstudioet, og de har bygd en diger rampe.
Og i enden er det en drage.
Det er ikke egentlig en drage der. Den legges inn senere.
I 207 jobber vi med drager.
Forberedelsene gikk ut på å finne ut hvordan vi brenner og spiser folk.
Det var et samarbeid som begynte med visuelle effekter.
Det er da du tenker: "Hvorfor tok jeg denne jobben? Hva tenkte jeg?"
Diger hule, drage som en jumbojet, så man kan ikke jukse med det.
Og så 45 drageavkom på en rampe-
som var minst halvannen etasje over bakken.
Den skulle starte på en liknende måte som i 206.
Du kommer til et sted du har vært før. Og så bryter helvete løs.
Dragen begynner å brenne alle og spise folk.
Det skulle føles annerledes og gå over i noe veldig dynamisk.
Det meste ble filmet for hånd.
Det var en enorm scene, og det var gøy å planlegge den med Loni.
Vi hadde en veldig detaljert dreiebok og detaljert previsualisering-
for å vite hvor dragen er, og hva den gjør.
Man kan previsualisere med linser, kamera og iscenesetting.
Og når du kommer på settet, vet alle hva de skal gjøre.
Vi lagde en stor, blå kopi av nesen som Rhaenyra kunne spille mot.
Ikke bare hadde vi hodet, men også en dukkefører som styrte det-
i henhold til dragens bevegelser, så skuespilleren kunne spille mot det.
De er også rollefigurer, og Loni fikk dem til å opptre, bøye seg, overgi seg...
Det var utrolig å se Emma D'Arcy-
legge hånden på blåskjermbukken-
med viten om at når dere ser det, vil all fansen tenke:
"Det er det skumleste og kuleste jeg har sett."
"For vet du hva Emma D'Arcy følte? Hva Rhaenyra følte?"
"Hen følte makt."
Dette er når Rhaenyra snur seg og ser på drageavkommene.
Det blir som på reklameplakaten med Rhaenyra foran dragen.
Hvem vil være først?
Noen skal dø i dag. Noen skal bli påtent.
- Jeg er så spent. - Kan bli deg.
Det blir ikke meg.
Røpealarm... Jeg skal ri på en drage.
LA DET BRENNE
Historisk sett i "Game of Thrones" er det som gjør dragene ekte,-
at ilden vår er ekte.
Vi fortsetter arven, så når du ser episoden,-
er det ikke CGI-ild du ser.
Det er ekte ild med ekte skuespillere foran den ekte ilden.
Det klarte vi med veldig nøye planlegging-
med stuntteamet, spesialeffektteamet, hår og sminke og kostymeavdelingen-
som sammen fant ut hvordan vi skal brenne så mange.
En av de smarteste personene i rommet tenker ut hvordan han setter fyr på folk.
Og vi bare tøyser.
Tre, to, én, action!
Det er en stor brannscene og mye som foregår.
Vi har masker med helbrannskader, som er nokså nifse.
De er ikke kameraklare, så de må vi erstatte ansiktet på.
Vi har masker med halvbrannskader. De ser fantastiske ut.
De trenger vi ikke å gjøre mye med.
Ved delvis forbrenninger, der de ikke blir oppslukt,-
bruker vi skallede silikontupeer-
med påmalte brannskader som dekker ørene deres.
En del dekker nakken, og noen deler dekker ansiktet.
Vi lar denne delen være utildekket, som ikke skal være i brann.
Så du ser ilden spre seg rundt ørene og bakhodet deres.
"Hvordan tåler de det?" Den gjør jobben de 15 sekundene de brenner.
Og så går vi inn med brannslukkere.
I 207 brenner vi 45 drageavkom på ulike måter.
Den største brenningen var 16 mann som brenner samtidig.
Og i den scenen ser vi Vermithor sprute ut sin største ildkule.
Det settet er 5 meter høyt.
Det var en fare med å ha folk som var i brann-
og i tillegg ikke kunne se fordi vi måtte beskytte øynene.
Av disse grunnene gjorde vi det utendørs på en mindre utgave av rampen.
Vi skapte et trygt miljø der vi kunne bruke-
Taymar-antenningsapparater til å tenne på personene.
Klar, og tre, to, én! Action!
Dere var vitne til den store brenningen, utendørs denne gang og lettere for oss.
Vi satte ladninger i bakken for å tenne på stuntmennene-
som var dynket i branngelé.
Vi hadde lagd sekvenser, så det så ut som et drageløp.
Brannen slukte alle fint, syntes jeg.
Det så bra ut, veldig varmt. Alt gikk utrolig bra.
Produsenten tok meg i hånda, så jeg er fornøyd. Nå drar jeg hjem.
Ti, elleve, tolv! Slukk!
HVORDAN GJØRE KRAV PÅ EN DRAGE
I 207 gjør vi krav på to drager. Hugh gjør krav på Vermithor.
Og Ulf på Silverwing.
De to øyeblikkene er svært forskjellige.
Hugh tar oss med fra toppen av rampen og inn i Dragonmonts indre.
Vi ville skille ut Hughs reise-
fra alt kaoset som skjedde på sokkelen.
Vi valgte å gjøre det ved å ta vekk klipp.
Jeg elsker subjektiviteten med et godt iscenesatt opptak med Steadicam-
som følger en enslig rollefigur gjennom et hav av action.
Vi så på de aller beste langopptakene som skjer i actionscener.
Og det som gjør dem bra, er at det alltid skjer noe i ulike lag.
En utfordring var at Hugh løper i scenen.
Vi måtte kunne løpe med ham og fortsatt se hva som foregår,-
for med et håndholdt kamera får vi også mye bevegelse.
Vi ville fortsatt se hva som foregikk.
Det var mange ting i bevegelse med tanke på dragens størrelse.
Alle måtte treffe markørene sine nøyaktig. Vi kunne ikke jukse med det.
Og å koordinere det med stuntene...
Vi hadde stuntfolk som falt fra taket, i brann,-
som gjorde det enda mer komplisert.
Det er utrolig mye arbeid og mange lag som skal settes sammen.
Det er en komplisert scene, for det hele er én tagning.
For å klare det måtte vi dele den opp og lage en usynlig overgang.
Hugh løper alene, han ser opp, kamera ser opp for å se hva han ser på.
Vermithor skyter ild. Vi går tilbake, og det er en annen tagning.
Kommer til steinen, vi ser over steinen.
Vi ser det han ser på, går ned, og så er det en ny tagning.
Vi la inn alle disse sømpunktene i opptaket.
Det er ett opptak uten kutt,-
men det består av sju-åtte deler som inneholder drager,-
branner, spising og til slutt båndknyting, alt i ett øyeblikk,-
der Vermithor kneler for lille Hugh som slår seg på brystet og sier:
Kom igjen!
Vermithor kalles "Bronze Fury", for han er bronsefarget og fiendtlig.
Han er nesten så stor som Vhagar og er en av de mest grufulle dragene i riket.
HVORDAN RI EN DRAGE
Min bakgrunn er fra visuelle effekter og animasjon.
Når jeg får en blåskjerm med skuespillere og falske ting, føles det kjent.
Jeg fikk leke drageridning med Tom og Ewan i den nest siste sekvensen-
med Vhagar som jager Silverwing til Dragonstone.
Utfordringen med bukken denne sesongen var-
at vi ønsket å legge til et element av håndholdt kamera,-
så man føler at man sitter på dragen med rytteren.
Vi måtte filme på en måte som føltes håndholdt, men som var fjernstyrt.
Jeg jobber med Bolt X-armen som er rigget til en container.
Og så jobber vi med bukken,-
og det føles nesten som kameraet er festet til dragen.
Bukken beveger seg etter en programmering,-
og kameraet gjør det samme, slik det er skapt i previsualiseringen.
Å sette sammen delene var ganske lett.
Det morsomme var å jobbe med Tom og Ewan for å faktisk se dragen.
Vi prøvde å skape en følelse av mangel på forventning.
Når dragen svinger til høyre, er det som et "tillitsfall".
De forventer ikke at noen er der, og så må de motvirke det med en bevegelse.
Det som gjør det virkelig, er følelsen av uforutsigbarhet-
trass i at vi jobber med det på en veldig planlagt måte.
Du er oppe i luften på en mekanisk villhest.
Du har vind og atmosfære.
Og du bøyer ryggen, og du er 43, og noen blåser med løvblåsere på deg.
- Flott frisyre nå. - Tusen takk. Dere gjør den bare bedre.
- Fordi du er verd det. - Det er jeg.
Du får den vakre scenen med Rhaenyra og dragehæren hennes-
og dragedronningen som kommer ut av Dragonmont, og vi ser at det virket.
Uansett hvilke utfordringer vi ga henne, og hva enn hun sto overfor,-
hadde hun rett til slutt og klarte å samle en dragehær.
Norske tekster: Nina Flesvik