Kdysi dávno
v zemi jménem Manu Katche žil jistý kmen Nanabu.
Byl to mírumilovný lid, který nenáviděl válku.
Jednoho dne za nimi připluli lidé s loďmi plnými zlata.
Kmenu Nanabu napovídali,
že tohle „zlato“ přinese štěstí každému, kdo ho získá.
Nanabuové proto pár svých koní vyměnili za zlato.
Zvěsti o zlatě se rychle roznesly
a Nanabuové se brzy vzdali všech koní.
A nejenom to, dokonce i svých domů a drahocenné půdy,
jak jim to lidé se zlatem poradili.
Nanabuové tak přišli o všechno.
Nakonec byli vyhnáni k hoře Manabonzo,
kde se jeden po druhém vrhli do sopečného kráteru.
Jejich duchové se proměnili v obra,
který dřímá hluboko uvnitř sopky.
Legenda praví, že se obr tady v národním parku Eden
jednoho dne zase probudí.
Teď se přesuneme do místní domorodé rezervace.
Držte se vlajky.
A je to hotovo.
Všichni jsou mrtví.
Ano, přesně podle plánu.
Zlikvidovali jsme všechny, kdo ohrožovali naši zemi.
Naše milovaná Thrákie
už bude jenom prosperovat!
NÁRODNÍ PARK EDEN
To je stařešina Tse Tse Mar.
Jeho úkolem je odhánět zlo.
Co si to mumlá?
Přeložíte nám to?
No...
„Pod zemí... číhá... zlý duch...
Jeho hněv...
přivodí konec světa.“
Úspěšně jsme ho přemístili.
Máme tu perfektní zabezpečení.
Dokážeme si poradit s čímkoliv.
Tak s čímkoliv...
Co myslíte, že se stane teď?
Atom je vzhůru.
Co se ale bude dít dál?
Našli jste doktora Tenmu?
Ještě ne.
Co jste to udělal,
doktore Tenmo?
Co jste mu provedl?
Prý mu nainstaloval nějaký program.
Program?
Jaký program?
To nevím,
ale když se brácha vzbudil,
někde na světě se najednou vzedmula obrovská vlna smutku.
Pane ministře!
S Atomem se něco děje!
Chtěl fixu, tak jsme mu ji dali, a pak...
To je...
Pusťte mě!
Brácho!
Hned ji odsud odveďte.
Dobře.
Pusťte mě!
Ne! Co to píšeš, brácho? Brácho!
Co je to za vzorec, pane ministře?
Návod na antiprotonovou bombu.
Na antiprotonovou bombu?
Vzorec pro zničení Země.
Atom
sepsal vzorec na výrobu bomby,
která by zničila celou Zemi.
Ale ale.
Jaká to pocta, že mě navštívil tak uznávaný robotik.
Ale věděl jsem, že přijdete.
Atom se probudil, že ano?
Otevřel oči a pozdravil tatínka?
Takže o tom víš. Jak jinak.
Když se probudí tak vyspělý robot,
zaznamenáme to i my ostatní po celém světě.
Jsi jediný robot, který se vyrovná Atomově umělé inteligenci.
Neříkejte, že jste mě přišel spravit.
Chci se tě na něco zeptat.
Když mě opravíte, možná vám odpovím.
Už se na vás nebudu spoléhat, doktore Tenmo.
Pomůžu mu sám!
- Máme problém, pane ministře! - Co se stalo tentokrát?
Atom utekl.
Nemůžu tomu uvěřit.
Ty stěny by měly vydržet cokoliv, ale on se dostal ven.
Kam šel?
Můžeme ho sledovat přes GPS.
Požádejte o vojenskou pomoc!
Ne, já si s ním nějak poradím.
Právě teď je v Kudanšitě. To není tak daleko.
Co jste mu provedl, doktore Tenmo?
Já ale věděl, jak ho probrat.
Narušením rovnováhy.
Vztekem, smutkem nebo nenávistí...
Jakoukoliv nevyváženou emocí.
Prý mu nainstaloval nějaký program.
Snad mu nedal...
Vložil jste do něj Gesichtův paměťový čip, že ano?
Přesně tak.
Data se vzpomínkami na jeho poslední chvíle.
Co když byla jeho poslední vzpomínka
prodchnutá nenávistí?
Radši...
se mě nesnaž naštvat.
- Co se stalo? - Atom žije...
Cože? Vždyť jsme je všechny zničili.
Je naživu.
A sžírá ho hluboká nenávist.
Nenávist?
Neblázni. Roboti přece nemůžou nenávidět.
Vy to nevíte?
Myslíte si, že se nedokážeme naštvat?
Nebo brečet?
Myslíte si, že neumíme nenávidět?
Atome...
Našel jsi šneka?
Oddíle B a C, oběhněte to z jihu!
Kurte! Jestli se mu něco stane...
Prosím vás, zachraňte mého syna!
Uklidněte se, prosím.
Kde jsou ty posily?
Já jsem Gesicht z Europolu. Jaká je situace?
Pachatel odmítá vyjednávat.
Zabarikádoval se tam.
Jakou má zbraň?
Armádní bezzákluzový kulomet.
Je schovaný v těch troskách.
Neházej sebou, spratku!
Odhoď zbraň!
Nepřibližuj se!
Nebo ho sejmu! Myslím to vážně!
Ty budeš Kurt.
Já jsem robotí policista.
Tahle elektromagnetická zbraň zasáhne jen toho padoucha.
Slibuju, že ti neublížím.
Tys mě neslyšel?
Nesmíš se ale ani pohnout.
Kurte!
Mysli na svoje rodiče.
Na svoje rodiče?
To ti dodá odvahu.
Drž hubu! Nebo mu ustřelím palici!
Mami...
Tati...
Tak je šikovný.
Mami, tati...
Výborně. Jsi moc statečný, Kurte.
Mami, tati...
Podezřelý zajištěn!
Vedl sis skvěle, Kurte.
Kurte!
Mami! Tati!
Díkybohu, že jsi v pořádku!
Kurte!
Už tě nikdy nepustím!
Nepustím tě, ani kdyby měl přijít konec světa!
„Nepustím tě, ani kdyby měl přijít konec světa“?
Ty tam! Uhni!
Jasně...
Proč ten chlap musel takovou scénu ztropit zrovna tady?
Přišel jsem kvůli němu o celej den.
Než začnu drtit,
musím se poohlídnout po součástkách na recyklaci.
Když je prodám robotí nemocnici, přijdu si na pěkný prachy.
Počkejte!
Počkejte chvilku!
Hýbe se.
Tenhle robot pořád žije.
To bych zase vyloženě netvrdil.
Je to celkem starej model. Nemá v sobě nic užitečnýho.
Budu ho muset rozdrtit.
Hej rup...
Promiňte, ale...
Můžu si toho prcka...
„Prcka“?
...vzít?
Ale jo, klidně.
Je to jenom kus šrotu.
Dej mi 500 diů a je celý tvůj.
Heleno,
zrovna se vracím domů.
Mám pro tebe překvapení.
Jaké? Na to si musíš počkat.
Určitě se ti bude líbit.
Brzo budu doma.
Jo.
On chodí...
On chodí, Gesichte.
No jo!
Tak je šikovný. Vedeš si skvěle, ještě kousek!
Vážně máme syna?
Ano, máme.
Je naživu.
On... je naživu.
Konečně chápu, jaké to je opravdu žít.
Tak tohle je skutečný život...
Tati.
Mami.
Musíme ho nějak pojmenovat.
Máš pravdu.
Robita.
Co ty na to?
Robita.
To je nádherné jméno.
Nepustím tě, ani kdyby měl přijít konec světa!
Přestaň!
Je mi to líto!
Prosím!
Nezabíjej mě!
Nedělej to!
Nestřílej!
Gesichte...
Chci se vás na něco zeptat, pane Haasi.
Zmizí ta nenávist někdy?
Nebo zůstane,
ať se jí snažíte zbavit sebevíc?
Ze všeho nejvíc se bojím...
sám sebe, když teď umím nenávidět.
Počkejte!
Nevím, jestli ta nenávist někdy zmizí.
Ale...
ta moje už...
Děje se něco, Ali?
Slyšel jsi ten výstřel, ne? Není tu bezpečno.
No tak, pojď sem.
To víš, že se strašně podobáš našemu syno...
Ali...
Stalo se ti něco?
Z téhle nenávisti...
nic dobrého nevzejde.
Atome.
Ty...
Už jsem v pořádku,
pane profesore.
Atome...
Ta nenávist zmizela.
Smutek a nenávist nikdy nezmizí.
Můžeš si to myslet, ale pořád tě budou pomaličku sžírat zevnitř.
To je pravda.
Kvůli tomu jsem ale nepřišel.
Mám na tebe jednu otázku.
Kde je Abdulláh?
Musím tomu učinit přítrž.
Toho hledat nemusíte.
Najde si vás sám.
Promiňte mi to zdržení.
To nic.
Na letiště, prosím.
Hned to bude.
Všechno nám pověz, Atome.
Dobře.
Dostal jsem Gesichtův paměťový čip.
Řeknu vám všechno,
co při svém vyšetřování odhalil.
Když Darius XIV. vládl Perskému království,
přišel s plánem na proměnu pouště v úrodnou půdu.
Proto požádal profesora Abdulláha, aby vyrobil teraformačního robota.
Svůj plán nazval projekt Bora.
Takže to nebyla zbraň hromadného ničení?
Nebyla. Alespoň zpočátku ne.
Projekt Bora ale čelil mnoha překážkám.
Všech prototypů se museli zbavit, protože nefungovaly.
Ty potom našla vyšetřovací komise.
Ten hřbitov robotů...
Profesoru Abdulláhovi pak něco došlo.
Uvědomil si, že pro dokončení projektu potřebuje schopného asistenta
s nadlidským intelektem.
S nadlidským intelektem?
Schopného asistenta?
Robota s tou nejmodernější umělou inteligencí.
Proto si do Persie pozval jistého vědce.
Jistého vědce?
Doktora Tenmu.
Tenmu?
Kde to jsem?
Prý jste oživili Atoma.
Takže za tím vážně stojíš ty, Abdulláhu.
Rád vás vidím, doktore Tenmo.
Unesl jsi mě jako návnadu na vylákání Atoma?
Ne.
To už není potřeba.
Tak proč?
Proto.
To je...
Tohle je Pluto?
Ne, Bora.
Mistrovské dílo geniálního vědce Gojiho.
Plánuju do něj transplantovat svůj mozek
a stvořit tak nejvyspělejšího kyborga na světě.
A s tím mi dokážete pomoct jedině vy.
Kromě mě jste jediný člověk, který něco takového dokáže.
Profesor Abdulláh ve válce přišel o celou rodinu.
Hluboce pro ni truchlil
a začal nenávidět celý svět.
Kromě tebe?
Ty ale nejsi člověk.
V té válce
umřel i sám profesor Abdulláh.
To přece není možné!
Vždyť jsme ho nedávno viděli!
Nejsi žádný člověk.
O čem to mluvíte?
Ve válce jsem přišel o většinu těla,
takže je pravda, že jsem spíš kyborg...
Ani kyborg.
Jsi robot.
Nebuďte směšný.
Známe se odjakživa.
Přece jenom...
jsem to byl já, kdo tě stvořil.
Takový nesmysl...
Abdulláh mě poprosil, abych mu vyrobil robota.
Dokonalého robota.
Měl ale tak vyspělou umělou inteligenci,
že se neprobudil.
Nicméně...
Musíte na letiště, doktore!
Tady nejste v bezpečí.
Já vím!
Doktore Tenmo! Mám špatné zprávy.
Profesor Abdulláh zemřel při bombardování timurské oblasti.
Jsi si jistý?
Vytáhli jsme ho z trosek,
ale krátce nato umřel.
Poslouchejte mě, doktore Tenmo.
Tenhle čip obsahuje kopii části mého mozku.
Vím, že vy to...
Tohle je ten čip.
Obsahuje Abdulláhovu nenávist.
Prý ti ji mám nainstalovat.
PRŮBĚH 32 %
To už dorazili až sem?
PRŮBĚH 100 %
Ten obličej...
Takže...
Abdulláh, kterého jsme potkali...
A ten robot jsi ty.
Lžeš.
Myslíš?
Dobře.
Prozradím ti ještě něco.
Nejdokonalejší umělá inteligence dokáže i lhát.
Svému okolí i sama sobě.
Žádný geniální vědec Goji nikdy neexistoval.
To ty jsi Goji.
Goji je Abdulláh.
Zrodil se jako robot s dvojí osobností.
Já že jsem Goji?
To není pravda!
Tak kde teda je?
K té transplantaci mě nepotřebuješ.
Tvoje umělá inteligence
už vystřídala nespočet různých těl.
To nemůže být pravda!
Už s tím přestaň.
Svět už pochopil, jak moc se trápíš.
Potom, co starodávnému králi Uzbeků odhalil tajemství života,
se legendární písečný mudrc proměnil zpátky v hlínu.
Jmenoval se
Goji.
Jedině já tě můžu zachránit.
Abdulláh stvořil Pluta
a Goji zase Boru. Přesně podle plánu.
Pluto zdědil Abdulláhovu nenávist.
A nás, sedm nejmodernějších robotů světa, nenáviděl obzvlášť.
A co se stalo s Borou?
To ne.
Bora už není robot pro rozvoj životního prostředí.
Teď je z něj zbraň hromadného ničení!
Musíme informovat zbytek světa!
Stejně už není kam utéct.
Bora zničí celou Zemi.
Tímto prohlašuji 108. vojenský soud za zahájený.
Složte přísahu, obžalovaný.
Nenechte se znervóznit drobným zemětřesením.
Co je to za data?
To je hrůza!
S takovou celá Země...
Brzo vše skončí a nastane nový začátek.
Darie XIV.!
Mlčte, dokud nebudete vyzván!
Já za to ale nemůžu. Já nic neudělal.
Ticho!
Může za to nenávist.
Nedělejte to, Vaše Výsosti.
Teď se nesmíte připravit o život.
Nesnaž se mě zastavit.
Můžu vám něco ukázat, Vaše Veličenstvo?
Pluto... Takže je konečně hotový!
Všechny ho s ním povraždi!
Všech těch sedm zatracených robotů!
Nechte to na mně.
Postarám se i o vyšetřovací komisi.
Nejhorším provinilcem je ale Thrákie.
A s tou nic nezmůžeme...
Ale zmůžeme.
Já to zvládnu. Nechte to na mně.
Ticho, obžalovaný!
Za všechno může nenávist.
Nikdo už před ní neuteče.
Dojde k erupci?
Ano, pane prezidente.
Je to prakticky jisté.
Kde? A jak bude velká?
Víc vám sdělí náš meteorologický robot.
Arnold, k vašim službám.
Robot, který předpovídá sopečné erupce? To je teda něco.
Určitě nám pomůžeš zachránit spoustu životů.
To nejspíš nebude možné, pane prezidente.
K výbuchu dojde
v národním parku Eden.
Už se blíží.
Čas probuzení se blíží.
V národním parku Eden nejsou žádné sopky.
Osm kilometrů pod povrchem je ale obrovská kapsa magmatu.
Obsahuje 3 000 kilometrů krychlových magmatu,
které stoupá a klesá vlivem pohybu rudotvorné kapaliny.
A co dělá teď?
Stoupá.
Jak často vybuchuje?
Zhruba jednou za 5 000 let.
Kdy došlo k poslední erupci?
Před 5 200 lety.
Co se stane, když vybuchne?
Za hodinu vyvrhne 100 milionů tun kamení a popela
a pyroklastický proud zdecimuje
oblasti v okruhu několika set kilometrů.
Bude mít přibližně 700 stupňů Celsia
a dosáhne rychlosti až 300 kilometrů za hodinu.
Vyvržený sopečný popel okamžitě vyletí 50 kilometrů do stratosféry
a pokryje celou planetu.
Několik set milionů tun popela úplně zastíní Slunce.
To usmrtí všechny rostliny
a po dlouhém období kyselých dešťů dojde k rapidnímu ochlazování.
Během několika následujících měsíců vymře většina živých organismů.
A ty myslíš, že k tomu opravdu dojde?
Za normálních okolností by nemělo.
Magma rozhodně stoupá,
ale pořád zůstává pod povrchem,
takže by nemělo dojít ke kataklyzmatické erupci.
Tak proč děláš takový povyk?
Všechny ty řeči o soudném dni...
Jenže...
pokud by k té kapse zamířilo něco uměle vytvořeného...
Co to je?
Moje simulace.
Kdyby to byla například antiprotonová bomba...
Antiprotonová bomba...
Máme problém, pane prezidente! U tribunálu právě...
Nikdo neuteče.
Přímo pod Thrákií vybuchne obrovská bomba.
Zdravíčko. Co se děje?
Neříkej mi, že jsi to...
Ano, věděl.
Proč jsi přede mnou tajil něco tak důležitého?
Nechápu, proč ten meteorologický robot...
musel předstírat, že ho to děsí.
Předstírat?
Vždyť vám to řekl.
Vymře většina živých organismů.
My roboti přežijeme.
Nebojte se.
Spolu s námi přežije asi 10 % lidí.
Ty vám nechám jako dárek, pane prezidente.
Taková je situace, pane profesore.
Takže má vybuchnout celá Země...
O tom jsi mluvil, Atome?
Ano.
Počkat! A kdy k tomu má dojít?
Pokud Bora nezmění rychlost,
do národního parku Eden dorazí asi za 72 hodin.
Skvělý odhad, profesore.
Jak ale víme, že nezrychlí?
Pan profesor se podle mě trefil.
Jak to můžeš vědět?
Za 72 hodin to budou přesně čtyři roky,
co profesor Abdulláh přišel o rodinu.
Aha. Výročí dne, kdy se zrodila ta nenávist...
Nemůžeme ho nějak zastavit?
Bora se pohybuje hluboko pod zemí.
Do takové hloubky se nic jiného nedostane.
Jediná šance přijde ve chvíli,
kdy se přiblíží k povrchu, aby vyvolal erupci.
Pokud na to dojde,
jediný robot, který ho dokáže zastavit, je...
Nechte to na mně.
Atome...
Nejdřív si ale...
musím něco zařídit.
Ale ale, to už je doba.
Rád tě vidím, starý brachu.
Přišel jsem vás požádat o laskavost.
Opravdu? Já se tě taky chci na něco zeptat.
Co hodláš dělat s tím vzorcem?
Vy o tom víte?
Okamžitě jsem to zaznamenal.
Když jsi na něm pracoval, vydával jsi zvláštní vlny.
Lituju toho.
Po probuzení
mě pohltily vlny nenávisti, které kolují po celém světě.
Určitě si toho všiml i náš nepřítel.
Určitě.
Proto na vás mám prosbu.
Máš na mysli tu druhou hrozbu?
Můžeš se na mě spolehnout.
Moc vám děkuju.
Atome.
Můžu se tě dotknout?
Hezky hřeješ.
Atome... jsi tak...
Takže takové je mít srdce?
To je nádhera...
Vypadá to tu úplně jinak!
Jsme moc rádi, že jsme si vybrali vás, Heleno.
Jsem ráda, že jste spokojení.
Vždycky jsme chtěli žít v takovém domě.
Přesně tak.
Ohledně zahrady se vám ještě ozvu.
Děkujeme.
Gesichte...
Atome.
Vy budete Helena.
Máš v sobě Gesichta, že?
Ano. Jenom díky němu jsem se dokázal vrátit.
Děkuju.
Děkuju, Atome.
Musím vám něco říct.
Gesicht na vás pořád myslel.
Chtěl vás vidět až do poslední chvíle.
I když tu s vámi už není,
stejně nikdy nebudete sama.
Děkuju, Atome.
Snažíš se mě rozveselit?
Říkám vám pravdu.
Roboti přece nedokážou lhát.
Je to tak.
Málem bych zapomněla.
Je zvláštní, že jako robot tolik pláču.
Ale vůbec ne.
Můžu se tě na něco zeptat?
Samozřejmě.
S Gesichtem jsme si uvědomili,
že nám oběma chybí vzpomínky ze stejného období.
Pořád si nemůžu vzpomenout, co se tehdy stalo.
Říkala jsem si, jestli si náhodou něco nevybavil on.
Nevíš, co se tehdy stalo?
Ne, Gesicht si na nic nevzpomněl.
Ty mi něco tajíš?
Netajím.
Dokážu se vyrovnat s jakýmkoliv žalem.
Klidně mi to pověz.
Řekl jsem vám všechno, co vím.
Aha.
Odcházíš?
Ano.
Atome.
Mohla bych tě zase vidět?
Samozřejmě.
Roboti nedokážou lhát.
Ale ty...
jsi mi právě zalhal, Atome.
Děkuju.
Děkuju ti,
Atome.
Přišel čas, Gesichte.
Za ostatními jsem už byl.
Slíbil jsem jim, že brzo bude po všem.
Už to začíná.
Musím jít.
Sbohem, Gesichte.
Pluto!
Já tě zničím!
Jsi sice plný nenávisti...
ale moje nenávist je mnohem silnější.
Brácho.
Nedělej to, brácho!
Mont Blanc miloval lesy.
Snažil se chránit švýcarskou přírodu.
Nechtěl umřít.
North č. 2 už nikdy nehodlal bojovat.
Zbožňoval hudbu.
Ani on nechtěl umřít.
Ale ty...
Přesně tak!
Oba jsem zabil!
Brando...
miloval svoji rodinu a věřil v lepší budoucnost.
Soupeřil s Heraklem,
ale zároveň to byli nejlepší přátelé!
Ani jeden z nich
rozhodně nechtěl umřít!
Epsilon tak moc nesnášel násilí, že odmítl narukovat.
Snažil se dopřát lásku dětem, které ve válce přišly o všechno!
Nechtěl umřít!
A já si v sobě nesu Gesichtovu...
nenávist!
Nech toho, Atome!
Pluto si nevytvořil tornádo!
Pořád v sobě má kapku laskavosti!
Letím za ním!
Počkej, Uran! Co bys tam tak zmohla?
Když něco neuděláme, brácha...
Je v pořádku.
Atom je silný. On jen tak neprohraje.
A co když to přežene?
Co si pak počne?
Jestli ho ten smutek a nenávist přemůžou...
nakonec Pluta zabije!
Musíme mu věřit.
Víc dělat nemůžeme.
Atom takový není.
Jsme 75 kilometrů od Atomova signálu.
Atome...
Nikdy ti to neodpustím!
Atome...
Z nenávisti nikdy nic dobrého nevzejde.
Máte... naprostou pravdu.
Pluto.
Co to má být?
Co to má znamenat?
Pluto...
Ne, ty jsi Sahad.
Já tomu taky nerozumím.
Proč mi vhrkávají do očí?
Nechápu to.
Padající hvězda.
Lidi říkají, že padající hvězdy
dokážou plnit přání.
Přál sis něco?
Já jo.
Co sis přál?
Nejspíš to samé co ty.
Je čas.
Musím jít, Sahade.
Kam chceš jít, brácho?
V národním parku Eden teď není bezpečno!
To je mi jedno. Přistaňte!
Ale profesore Očanomizu...
Kde se teď nachází Atom?
Ještě před chvilkou byl tady.
Snad ho Pluto...
Atom je teď mnohem silnější, než si myslíte.
Nahrál jsem do něj totiž extrémní emoce.
Doktore Tenmo!
Sice nejspíš zabil Pluta,
ale náš problém je Bora.
Ten brzo zničí celou Zemi. Nezastaví ho ani Atom.
Přistáli jsme.
Otevři dveře.
Profesore Očanomizu.
Venkovní atmosféra je prodchnutá nenávistí.
Pohltila všechny ostatní Abdulláhovy emoce.
Nic jiného mu nezbylo.
Bora je ztělesnění té nenávisti.
Země je tak jako tak odsouzena k záhubě.
To je jenom vaše teorie.
Trávíte moc času v laboratoři.
Občas byste měl vyjít na vzduch.
Země je teoreticky odsouzená k záhubě.
Ať se schováme kamkoliv, stejně všichni umřeme.
My lidé se ale nevzdáváme ani přes jakoukoliv nepřízeň osudu,
a dokonce ani tváří v tvář smrti.
Stejně jako Atom.
Jste vážně geniální vědec, doktore Tenmo.
Stvořil jste Gojiho, ale zároveň i Atoma.
Co to...
Nikdo tu není?
Orchid City neodpovídá!
Capital Town zasáhlo další zemětřesení!
Můžou za to tektonické procesy v národním parku Eden?
Ano, a pokud teď dojde k nějakému velkému výbuchu...
K velkému výbuchu?
Kdyby například explodovala antiprotonová bomba,
Země by...
Musíme vyhlásit nouzový stav, pane prezidente!
Pane prezidente?
Tady jsme v bezpečí, že ano?
Nic se mi tu nestane, ne?
Ano, já vás ochráním.
A za to...
budete do konce života mým otrokem.
Atome.
Je tam dole?
Snaží se zastavit Boru a zneškodnit tu antiprotonovou bombu.
Dokáže to, že jo?
Zvládl by to, ale...
než se mu to podaří, roztaví se.
Boro...
Slyšíš mě, Boro?
Gesicht mě naučil, že z nenávisti nic dobrého nevzejde.
Musíme ji zastavit.
Snažil jsem se, ale nedáváš mi na výběr. Jdu na to.
Deaktivace bomby potrvá pět minut.
A za pět minut se taky roztavím.
Teoreticky je to nemožné,
ale musím to aspoň zkusit!
Já tě ochráním.
Sahade...
Jdeme na to.
Dobře.
Děláš chybu!
Z nenávisti nikdy nic dobrého nevzejde!
Pošli mi plán té antiprotonové bomby, Atome.
Honem!
Mým posláním bylo
vytvářet louky plné květin.
Už nikdy nebudu Sahadem.
Atome, vyřiď Uran...
jak jsem rád, že jsem si s ní mohl malovat.
A že jí moc děkuju!
Sahade!
Musíme odsud pryč! Každou chvíli vybuchne.
To nemá smysl. Erupce by stejně zničila celý svět.
Atome?
Atome!
Postarej se o Zemi, Atome.
Sahade!
To je...
Peltierův jev.
Když se za vysokého napětí
spojí kovy různých vlastností,
dojde k náhlému pohlcení tepla
a prudkému snížení teploty.
Podívejte na oblohu!
To je nádherná záře! Vypadá skoro jako rozkvetlá louka!
Pluto...
Ne, Sahad zachránil Zemi.
Atome...
Chtěl jsem jenom chránit svoje občany.
Zajistit jim lepší budoucnost.
Nic víc.
Co to?
To je zvláštní.
Magma se uklidňuje.
Erupce byla zažehnána.
Že by za to mohl Atom? To je nuda...
Díkybohu. Ještěže tak.
No, budu muset vymyslet jiný plán.
Přece jenom mám nespočet možností.
Prosím!
To nemůžeme najít společnou řeč bez vyhlazení lidstva?
Kdo je tam?
Vítej, Brau1589.
Pojďme spolu stvořit nový svět.
Hřeje. A je pěkně křehký.
Už tomu rozumím, Atome.
Čekal jsem od tebe víc.
Myslel jsem, že ses stal bohem stejně jako já.
Tímhle to nekončí.
Dokud ze světa nezmizí nenávist,
stane se to znovu.
Dočkáme se někdy dne, kdy všechna nenávist zmizí, profesore?
To nevím.
Můžeme v to jedině doufat.
Mont Blanc,
North č. 2,
Brando,
Herakles,
Epsilon,
Gesicht
i Sahad...
Všichni se určitě modlí,
abychom se ho jednou dočkali.
Všichni do jednoho.
Překlad titulků: Petr Kabelka