Backa!
Det är farligt! Backa!
Vad har hänt?
Inspektör Nakamura. Du lär inte tro det.
En lokal tornado är en sak, men att bara skada en lastbil?
Och av alla saker, en djurtransportbil?
Ja.
Lejon, tigrar och geparder... Fem, totalt.
Va?!
Vi har problem, inspektör Nakamura!
Ett barn!
Kan vi inte göra nåt?
Ett räddningsteam i området är redo.
Men alla fem måste slås ut på en gång, annars...
Fasen! Ring efter fler skyttar!
Vad är det?!
En liten flicka har gått förbi avspärrningen!
Vad gör hon?!
Var inte rädda.
Ingen fara. Kom hit, allihop.
Så ja. Det är inget att vara rädd för.
Nu!
Vi har pojken!
Hallå där!
Ni skrämmer dem med vapnen!
Det är Uran!
Lägg av.
Kände du att de var rädda?
Ja.
Har jag fattat rätt, Uran?
Menar du att lejonet och tigrarna var rädda?
Jag vet inte. Jag antar det...
Var det därför du gick tre kilometer från din skolväg för att gå dit?
Ja, hur så?
Känner du att djur är rädda så långt borta?
Jag antar det.
- Wow... - Vilken fantastisk förmåga.
Så...
...får jag gå nu?
Åh!
Jag ber om ursäkt för problemen min syster orsakat, inspektör Nakamura.
Inte alls. Hon har varit till stor hjälp.
Precis. Tack vare mig lugnade sig de stora katterna och pojken räddades.
Värdig generalintendent-priset!
Jag vill inte ha nåt så tråkigt.
Uran!
Jag vill hellre ha lejonet.
Ursäkta henne. Vi går nu.
Inspektören!
Han är här, vid entrén.
Va?! Var är kommissarie Tawashi?
- Jag har kontaktat honom. - Bra!
Uran, hur många gånger måste jag säga det? Ta inga omvägar!
Men jag kunde inte låta bli.
Vänta!
Ni två ska hitåt.
MÄNNISKOR
ICKE-MÄNNISKOR
Nej, vi ska gå hitåt.
Va? Är det säkert?
Det är svårt att veta nuförtiden...
Den här vägen, tack.
MÄNNISKOR
Lyssnar du på mig, storebror?
Va? Ja.
Som jag sa, jag tog ingen omväg, och du kan aldrig tro vad jag såg.
Tack så mycket för att ni kom.
Jag heter Tawashi och kommer från Tokyos polisstation.
Hm...
T...trevligt att träffas, herr...
- Ge mig en översättningsmaskin! - Ja, direkt!
Det behövs inte. Jag kan japanska.
Jag förstår. Precis vad man förväntar sig av Centralasiens främsta intellekt, va?
Ja, verkligen!
Varsågoda och sätt er.
Jag ber om ursäkt för trista omgivningen, professor Abullah.
Inte alls. Japan är fantastiskt överallt,
speciellt jämfört med hur det är i mitt hemland Persien...
Är besöket en del av efterkrigstidens återuppbyggnad?
Det stämmer.
Jag ska delta i världsvetenskapskonferensen i Tokyo.
Förresten, professor Abullah, visst besökte ni Japan för tre månader sen?
Ja.
Och ni träffade en jurist vid namn Junichiro Tazaki, eller hur?
Jag hörde de chockerande nyheterna.
Varför måste en bra man som han dödas?
Ni var den sista som såg herr Tazaki vid liv.
Var lugn. Ni är inte misstänkt.
Det hände när ert plan skulle lyfta från flygplatsen.
Vi undrar bara om ni märkte nåt ovanligt.
Han hade så många underbara saker att berätta.
Tazaki föreslog de internationella robotlagarna.
Det var hans högsta önskan
att robotar och människor skulle samexistera.
Robotar känner faktiskt mycket mer än människor tror, eller hur?
Ja.
Men vi är inte så bra på att uttrycka oss.
De kan inte skilja människor från robotar utan en sensorgrind,
men jag märker direkt.
Människor har komplicerade ansiktsuttryck.
Som det här.
Den mannen...
Vilken man?
Mannen vi passerade vid grinden.
Jag visste inte
om han var människa eller robot.
Tack för samarbetet.
Ingen orsak. Förlåt att jag inte var till mer hjälp.
Hallå! Jag bad er stänga av!
- Förlåt! - Professor...
Jag förlorade det mesta av min kropp i det senaste kriget.
U...ursäkta!
Åh, var inte oroliga.
Förresten, jag hörde att det var en ny tornado i Tokyo idag.
Ja...
Var hände det?
Rädsla...
Men de stora katterna mår väl bra nu?
Känslan jag fick idag kom flygande superfort.
Det sa bara swosh!
Förutom de stora katterna, menar du?
Jag vet inte...
Och du får fortfarande den känslan?
Den är väldigt svag.
Från vilket håll?
Det är för svagt att avgöra.
Lejon döljer sin rädsla när de är jätterädda.
Men just nu,
är den som är mest rädd
du, Atom!
Du tittade på den igen.
Var inte så hård mot dig själv.
- Du, Helena. - Ja?
Vi reser nånstans.
En resa?
Vi diskuterade det häromdagen.
Men kan du ta ledigt?
De överordnade anser att robotattackerna är avslutade.
Sant. Och ett miljöombyte kan vara bra.
Det blir det.
Jag vet det.
Vad sägs om Japan?
Japan?
Jag var där med jobbet, och det var underbart.
Du får bestämma.
MARCO POLO TURISTBYRÅ
Marco Polo Turistbyrå.
Hej, jag använde er tjänst förut...
Herr Gesicht, ja?
Jag vill boka igen.
Tack så mycket.
- Min fru och jag vill åka till Japan. - Jättebra.
Jag antar att jag måste registrera henne hos er först.
Din fru är faktiskt redan registrerad.
Jag tror inte att hon har lämnat eurofederationen förut.
Ni har båda registrerat er hos oss förut, men ni avbokade.
- Gjorde vi? - När då?
För två år sen. Det var samma begäran om en resa till Japan.
För två år sen... till Japan?
För två år sen var vi i Spanien för min utbildning med Europol.
Just det.
Vi bodde i Madrid hela året.
Se, vi har massor av foton.
Det är Sagrada Família.
Det här är Andalusien.
Du snubblade och försvann in i solrosfältet.
Jag minns! Du använde din gps för att hitta mig.
Vi tog många bilder.
Ja.
Kanske för många?
Ja. Vi försöker härma mänskligt beteende, men tar aldrig så många bilder.
Visst var det kul?
Ja. Väldigt.
Tydligen planerade vi en resa till Japan under den tiden.
Allt klart, Gesicht.
Inga avvikelser alls.
Tack, professor Hoffman.
Eftersom ni insisterade på att komma in,
tvivlar jag inte på att ni upplever nåt fel.
Men enligt uppgifterna ser allt bra ut.
Jag tror ändå att det beror på trötthet.
Var inte för hård mot er själv för det som hände Brando.
Mänskligt minne är praktiskt.
Vi har funktionen att glömma.
Livet kan vara tufft om man har för många smärtsamma minnen.
Det är därför man glömmer.
Men det funkar inte så med robotar.
Ert minne förblir alltid färskt.
Den enda lösningen för robotminnen är att radera dem.
- Professorn. - Ja?
Finns det uppgifter om att mina minnen har raderats?
Jag har inga uppgifter om det.
Har spår av icke-faktiska minnen införts?
Du menar falska minnen?
Ja.
Jag hörde att sånt brukade göras på fängelser,
men nu har robotar också rättigheter.
Hur så?
Tänk om nån raderade mina minnen och ersatte dem med falska minnen?
Tänk om det är orsaken till mina mardrömmar?
Det är en intressant teori.
Jag ska på ett möte nu. Kan vi prata senare?
Jag behöver bara en minut, vd Schelling!
Vi får prata senare.
Gjorde ni nåt med inspektör Gesichts minne?
Vd:n!
Hur många robotar av Gesichts kaliber finns kvar i världen?
Va?
Hur många robotar har existerat i världen som kan bli massförstörelsevapen?
Det var sju totalt.
Just det.
Och nu, i den här serien av incidenter,
har tre av dem, Mont Blanc, Norra nr. 2 och Brando förstörts.
Nu är det bara fyra kvar.
Och en av dem
är Gesicht.
Vd:n, det besvarar inte min fråga!
Har ni gjort nåt med honom? Hans AI...
Vi gjorde en stor investering i Gesicht, vet ni.
Ni behöver bara underhålla honom ordentligt.
Det är allt.
Vad har ni gjort med Gesicht?
Vad är det ni döljer?
De här hornen...
Tror ni det är samma mördare som i de andra fallen?
Vad tror ni, inspektör Gesicht?
Nej, det här är en copycat.
Hur vet ni det?
Förövaren bar hybridsneakers för att försöka radera fotavtrycken,
men jag ser spår av rörelser överallt.
Vikt: 78 kilo.
Längd: 175 centimeter.
Det viktigaste, lådan.
Gärningspersonen hade problem med knoppen, och tog av sig handskarna en stund.
Ni hittar fingeravtryck på den.
Kriminaltekniker!
Är det är ett rån som ska se ut som incidenterna?
Ja, antagligen.
Fantastisk som alltid. Ni är perfekt.
Perfekt...
Ni har väl semester?
Förlåt att jag bad er komma. Ni var till stor hjälp.
- Inspektör Fersen. - Ja?
Det är andra gången vi träffas, eller hur?
Jag är säker på att ert robotminne är mer korrekt än mitt!
Vi träffades i Salzburg för tre år sen. Ni var utmärkt då med!
Tre år sen?
Ja, precis efter att ni kom tillbaka från det 39:e centralasiatiska kriget.
Jag minns att ni berättade alla krigshistorier...
Ni drack sju öl på Karls bar den kvällen.
Så ni minns! Och jag dricker fortfarande öl.
Det var kul att ses igen.
Detsamma.
Vi tar några glas en annan gång.
Jag minns mycket väl vad som hände för tre år sen.
Det har gått fyra år sen det 39:e centralasiatiska kriget.
Demokratin börjar etablera sig i Persien...
Det 39:e centralasiatiska kriget...
Vi är militärpoliser!
Det gömmer sig terrorister i området!
Boende i området bör genast evakuera!
Jag upprepar!
Terrorister gömmer sig...
De är inte här.
Det finns inga terrorister här!
De enda som var här var barn!
Ni släppte en bomb på mitt sovande barn!
Åt helvete med att "rädda de förtryckta"!
Är att döda barn er idé om rättvisa?
Vore ni mänskliga skulle ni förstå! Ni måste veta hur jag känner!
Jag är en robot.
Sluta!
Han är...
Han är förtvivlad.
Det kan vara en känsla som en robot som du inte förstår.
Förtvivlan...
Mitt minne från fyra år sen är också perfekt.
Jag dog!
- Fasen! - Åh nej, vad synd.
- Jag fick den här igår, mamma! - Hans.
Varför kan vi inte skaffa en hushållsrobot?
- Alla i min klass har en, men... - Hans!
Din mamma gör sitt bästa.
Vakta din tunga.
Och inget spel under måltiderna.
Ja...
Vad har du tänkt göra idag?
- Hm? - Idag är det din brors dödsdag.
Du ska hämta hans kropp, va?
Ja, idag har det gått tre år.
Jag fattar inte att de inte lät dig få den i tre år...
Sån är lagen. Myndigheterna behåller brottslingars kroppar i tre år.
Det kan inte hjälpas. Han var rutten, trots allt.
Men du vet,
han var åtminstone en god bror åt mig.
Jag vill ge honom en riktig begravning,
oavsett vem han var.
En explosion inträffade på ett hotell i Berlin igår kväll.
Domare Neuman från tyska justitiedepartementet har bekräftats död.
Domare Neuman väckte uppmärksamhet som världens första robotdomare,
och var känd för banbrytande domar i rättsfall som Greifelt-målet.
Orsaken till explosionen utreds, och enligt kriminaltekni...
God morgon, Adolf.
Jag hörde nyheterna.
Vilka nyheter?
En robotdomare dödades... Nej, förstördes.
Död åt maskinerna.
Död åt maskinerna!
Lik nummer 902886.
Den här vägen.
I enlighet med Königlagen erkänner vi att tre år har gått,
och återlämnar kroppen till den avlidnes familj.
- Tar ni emot den? - Ja.
Skriv under här då.
Jag behöver väl inte titta på min brors kropp?
Med tanke på hans skador skulle jag inte rekommendera det.
Jag hörde att han sköts till döds av en polis?
Och det var lagligt och lämpligt.
Ange er destination.
Hofgarten-kyrkogården.
Uppfattat.
Stryk det. Ny destination.
Till dr Schillers.
Uppfattat.
Ursäkta att jag kommer förbi oanmäld, doktorn.
Vill ni att jag ska se er brors kropp?
Ja.
Är det nåt fel på obduktionsrapporten?
Inte direkt.
Det är en chans att ta farväl.
Få se...
- Det här är... - Doktorn?
Vad är det?
N...nej, det är inget.
Vi ser fler och fler robotar nuförtiden, även på såna här ställen.
Det sägs att robotar kan tänka som vi.
- Men vem vet... - Shh!
Säg inte såna saker för högt.
Det vore diskriminering.
Åtminstone enligt lagen om skydd av roboträttigheter.
Jag har en sak till att ta hand om innan jag går hem.
- Fortsätt utan mig. - Okej. Var försiktig.
Väpnat rån pågår! Det finns flera misstänkta!
De flyr i ett militärfordon! De misstänkta bröt sig igenom avdelning N-6!
Det är Gesicht. Jag försöker stoppa dem.
Jag ser de misstänktas fordon. Begär tillåtelse att avfyra SAAW!
Medgives!
Fick du dem, Gesicht?
Jag skadade bara fordonets hjul.
Upp med händerna!
Stanna, annars skjuter vi!
Utmärkt, Gesicht.
Ett specialvapen mot stridsvagnar?
Nej, jag var tvungen att använda en granat för att stoppa ett tungt bepansrat fordon.
Vad är det, då?
En speciallegering. Zeroniumgranater.
Bröder!
Min önskan är att utrota varenda robot från vår planet.
Nu är det dags att lära de där avskyvärda maskinerna!
Jag lovar er allt det.
Upphäv universella roboträttighetslagarna!
Avskaffa polis-botar!
Robotar är tjänare!
Robotar är slavar!
Robotar är underlägsna.
Robotar är underlägsna!
Död åt maskinerna.
- Död åt maskinerna! - Död åt maskinerna!
Förlåt att du fick vänta.
Så...
Vad är brådskande ärendet ni nämnde?
Jag hämtade min brors kropp idag.
Jag förstår... "Den" brodern...
Han var den sortens person som förtjänade att bli dödad.
- Men... - Men?
Han var pulveriserad.
Pulveriserad?
De använde ett vapen som aldrig borde användas mot människor.
De enda som kan avfyra ett vapen av den kalibern
är robotar och inga andra.
Va?! Om det är sant är det en stor skandal.
Ja, artikel 13 i internationell robotlag säger:
"En robot ska inte kunna skada eller döda människor."
Och det finns bara ett fåtal robotar i världen som kan avfyra ett sånt vapen.
Och vapnet är?
En specialgranat av zeroniumlegering.
Jag förstår. Jag känner till roboten du pratar om.
Inspektör Gesicht.
En robot i vars utveckling Europol gjorde sin största investering nånsin.
Han har löst många svåra fall.
Under det 39:e centralasiatiska kriget
tjänstgjorde han i fredsbevarande styrkorna.
Om han mördade din bror,
är det motbjudande att ens föreställa sig.
Min bror...
Han var en skurk.
Men ändå...
Han förtjänade inte att bli pulveriserad av en robot!
Jag håller med dig fullständigt, Adolf.
Ge mig din styrka!
Styrkan att förstöra roboten!
Det var ett tag sen.
Jag har inte haft den här stridsdräkten sen kriget.
Underhöll du den?
Jag gjorde vad jag kunde. Jag var tvungen att vara diskret.
Ta en stridsdräkt utan tillstånd...
Jag står i skuld till dig. Jag begärde mycket.
Vi har känt varandra länge.
Men vad ska du göra?
Får de reda på det dras licensen in!
- Det gör inget. - Va?
Jag ska gå i pension.
Hercules...
Inget klår en militär stridsdräkt!
Hästkrafterna skiljer sig i pankrationsdräkten.
Ja.
Vänsterarmen känns lite svag.
Okej, jag ska jobba på det.
Två solar?!
Hercules!
En polisrobot använde en zeroniumgranat häromdagen.
Nån kommentar, talesperson Wagner, Europols informationskontor?
Ja, det var mot ett pansarfordon.
Men råkar den träffa en människa, pulveriseras den.
All användning kräver tillstånd från högkvarteret,
och vi skyddar människoliv.
- Men misstag kan ske! - Vi ser till att människoliv är helt...
Exakt hur många robotar kan avfyra zeroniumgranater?
Det är som om vi människor går runt under konstant bevakning av en bödel.
Diskussionen hettar till men vi tar en reklampaus.
Vad tycker du?
Det är ett tv-program vi har ordnat.
Vår mediestrategi gör stadigt framsteg.
Men det kommer att ta tid.
Vi behöver inte stressa bara vi kan stigmatisera Gesicht i slutändan.
Jag har kollat hans schema.
Han åker på långsemester om några dagar. Vi måste agera nu!
Oavsett vart han åker slutar vi aldrig kritisera honom.
Men...
Om vi hetsar kommer din brors bakgrund också ut.
Ärligt talat mår till och med jag illa av att höra om det han gjorde.
Om det avslöjas offentligt,
vänder sig samhället emot oss - glöm antirobotkampanjen.
Du förstår, eller hur?
Vänta, vart ska du?
Hercules!
Mår du bra?
Den här energireaktionen...
Är det fotonenergi?
Epsilon!
Vilket bryskt sätt att hälsa vårt första möte.
Jag ber om ursäkt.
Men jag kände att jag måste stoppa dig.
Stoppa mig?
Den lever fortfarande, va?
Fienden som förstörde Mont Blanc, Norra nr. 2 och Brando.
Glöm inte att du också är en måltavla.
Jag vet.
- Varför stoppar du mig då? - Vi får inte slåss!
Är du pacifist?
Var det därför du vägrade att delta i kriget?
Kriget var inte rättfärdigt.
Rättfärdigt?
Trots att så många robotar förstördes?
Du är bara rädd.
Du rättfärdigar det med ursäkter.
Ja, jag är rädd.
Jag hörde att du tvingades städa upp efter kriget under hemska förhållanden.
Jag blev misshandlad och häcklad av hela världen,
till skillnad från er hjältar.
Men tack vare det fick jag nåt värdefullt.
Nåt värdefullt?
Jag träffade många som blev föräldralösa i kriget
och tog emot dem och uppfostrade dem.
Ja, jag hörde det. En robot som uppfostrar människobarn...
Ännu ett skäl att kritisera dig.
Den värdefulla saken du nämnde. Kan det vara kärlek?
Du har säkert vunnit nåt på kriget, eller hur?
Förmågan att hata, kanske?
Så här tror jag.
Människor och robotar närmar sig varandra.
Och om vi kommer för nära,
kommer nåt hemskt att hända.
Så tror jag.
Det här är första tecknet.
Ett tecken?
Vi måste bryta...
...den onda cirkeln av hat.
Det här är inget man hittar var som helst.
Det användes i Centralasiatiska kriget, men tillverkas eller säljs inte längre.
Det är en kompakt klusterkanon. Ett målsökande raketgevär.
Det låser sig på målet och missar aldrig.
Det exploderar i kroppen. Även robotar sprängs i bitar.
Ta det lugnt. Var försiktig med det.
Att äga det räcker för att åtala civila för mordförsök.
Jag ska inte döda.
Inte människor, i alla fall.
När jag var barn,
förbättrade användandet av robotar produktiviteten dramatiskt.
Samtidigt, på grund av så kallade robotomstruktureringen
hamnade många arbetslösa människor på gatan.
Min far drabbades.
Pappa, jag är hungrig.
Då tar vi nåt att äta.
Ännu en smörgås.
Jag vill äta en biff...
Var inte dum!
Har pappa hittat ett bra jobb?
Han söker för han har inte hittat nåt.
Det ordnar sig. Oroa er inte.
När kommer mamma tillbaka?
Ingen fara. Oroa er inte...
Jag önskar att vi hade en boll...
Varsågoda, det är en boll.
Va? Wow, den är helt ny.
Vart kom den ifrån?
Bry er inte om det. Gå och lek.
Tack, pappa!
Här!
Hallå!
Han är den skyldige.
Han stal bollen från affären.
Det var inte jag! Jag gjorde det inte!
Han är den skyldige.
Förlåt mig, okej? Snälla, släpp mig!
Fan också!
Förlåt mig!
Tusan!
Han kom hem några dagar senare
och började dricka mycket.
Tre månader senare...
...hoppade han från vårt hustak.
Vad är det för fel?
Adolf, du ville väl ha det här?
Varsågod.
Det är en bärbar förberedelsekurs!
Vad hände med din arm?
Jag fick fösa bort dem.
"Fösa bort dem"?
En robot.
De kan inte döda oss människor,
men vi får döda dem.
Studera noga, Adolf.
Studera noga och skapa en värld utan robotar.
Mot förorten?
Såg han att jag följde efter honom?
Det kanske är min chans.
Vad ska han göra?
Nu gäller det!
Fan också!
Du är Epsilon, antar jag?
Förlåt att jag bad dig komma med så kort varsel.
Ingen fara. Det kan inte diskuteras via en enkel dataöverföring.
Du är den enda som har befogenhet att gripa vår fiende.
Fienden dog när den slogs mot Brando.
Det är den officiella linjen från Europol.
Tror du verkligen det?
Vi måste stoppa Hercules.
Vi måste förhindra en duell, värsta tänkbara scenario.
Det gäller er med.
Du behöver inte säga det. Jag är polis.
Vi måste agera, annars börjar ett nytt krig.
Krig får aldrig uppstå igen.
Ingen ska behöva uppleva det som barnen jag tog hand om gjorde.
Har du hört talas om det de kallar persiska krigssyndromet?
Ja.
Djup psykologisk skada av krigsupplevelserna.
Många av barnen lider av svåra symptom.
Särskilt en...
Hela hans by försvann på ett ögonblick.
Alla dog utom han.
Allt och alla var bara borta.
En bild är inbränd i hans minne...
Nåt stort som rör sig mot öknen...
Än idag uttalar han bara ett ord.
Det är ordet som yttrades av det han såg den dagen.
Bora...
Atom!
Vad är det? Skynda, annars blir vi sena.
- Atom, kände du nåt? - Kände vad?
Som ett litet djur som darrar av rädsla för att det inte hittar hem?
Igen?
Jag ska hitta det!
- Skolan, då? - Kom på en ursäkt åt mig!
Hon är bara problem.
OMBYGGNADSZON TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Är det hitåt?
Vad tusan är det här?
Vilken hemsk målning.
Hm...
Hallå.
Är ni död?
Var det ni som grät?
Ni är en robot, eller hur?
Jag måste anmäla det här!
Vänta...
Ni klarar er! Jag hämtar hjälp.
Professor Ochanomizu kan fixa allt!
Det behövs inte...
Jo, det gör det! Om vi inte gör nåt, dör ni!
Låt mig vara...
Jag kan inte!
Hämta inga människor...
Berätta vad ni behöver.
Vad använder ni för energi?
SOL 208355...
Det har jag aldrig hört talas om.
ER 1059... Inte äkta.
Men det funkar som ersättning, va? Uppfattat! Jag hämtar!
Stanna där ni är, okej?
ER 1059
Mår ni bra? Funkade det inte med er kropp?
Tack. Jag mår bättre nu.
Det är bra. Vad heter herrn?
Jag vet inte.
Var kom ni ifrån?
Jag minns ingenting.
Jag minns bara
att jag sprang hit så fort jag kunde, naken...
Flydde från nåt...
Flydde ni från nåt?
Jag vet inte vad, men det var läskigt.
Och det fanns ett skjul där borta.
Ett arbetsskjul för ombyggnadsprojektet.
- Jag stal kläderna därifrån. - Det är därför de inte passar er.
Det stämmer.
Ni log äntligen! Jag är Uran!
Uran.
Har herrn målat det där?
Ja, det fanns färg i skjulet.
Är ni konstnär?
Jag vet inte.
Men jag ville göra det...
Jag vet!
Det här kallas abstrakt målning.
Abstrakt målning...
Robotar kan rita exakt vad de ser, eller hur?
Så det är ovanligt att se en robot måla en sån här bild!
Eller så är ni bara dålig på att grovskissa.
Kanske.
Jag vet inte ens vad jag försökte avbilda.
Eller varför jag gjorde det.
Jag vet bara inte...
Herrn!
- Hej, Uran. - Vad gör ni?
Tittar på blommorna.
Blommor?
Igår var det bara gräs.
Ja, just det. Jag har mer!
Mer energikatalysator! Och mer färger!
Färger?
Ni behöver mer färger, eller hur?
Herrn! Jag skaffade större kläder!
Jag har målat färdigt...
Är det...
Jag har äntligen kommit på vad det är.
En blomsteräng?
Er grovskiss var inte alls dålig!
Faktiskt,
gör den mig tårögd.
Tack.
Uran!
G...god morgon, Atom...
Är det inte för tidigt för "god morgon"?
- T...tycker du det? - Du ska gå igen, va?
Hm... Jag hittade en katt, och den är så söt...
En tom flaska energikatalysator.
Är det vad katten dricker?
Jag hittade den i din väska.
Sökte du igenom min väska utan att fråga?
Vem gick till sängs precis efter att ha bett om hjälp med läxorna?
Det är en r-robotkatt.
Rapportera till vetenskapsministeriet.
Nej!
Om den är trasig borde vi be professor Ochanomizu laga den.
Vad är modellnumret?
Jag vet inte modellnumret.
Är den inte gjord i Japan? Vilket land gjordes den i?
Den är ändå rädd!
Det börjar vänja sig vid mig. Jag vill inte att den flyr igen!
Jag presenterar dig för honom när jag känner att han är redo.
Så säg inget till dess, okej?
Tack! Jag drar!
Du blir aldrig populär bland tjejer om du kikar i deras väskor!
Herrn!
Var är ni, herrn?
Åh nej, rymde han verkligen igen?
Herrn!
Herr... Åh.
Herregud, kläderna jag gav er är redan så smutsiga!
Hallå, lyssnar ni på mig?
Jag vet äntligen vad det är meningen att jag ska göra.
Va?
Här, titta.
Vart kom blommorna ifrån?
Titta här.
Ni fick en vissnande blomma att blomma!
Vad är det för kraft?
Det här är min... sanna kraft.
Så det var därför ni målade det.
Jag vet inte.
Men det fanns ett spår av den här bilden i mitt minne.
Det är fantastiskt! Ni kan blåsa liv i saker!
Livet. Tror du att vi kommer att dö till slut?
Dö?
När du räddade mig sa du det. Om vi inte gjorde nåt skulle jag dö.
Din datoriserade hjärna skulle gå sönder.
Ochanomizu sa att beroende på hur trasig den är, kan den bli omöjlig att laga.
Fast den är lagad är du en annan robot.
Är det så att dö?
Hm...
Vad betyder det att dö?
Blomfältet representerar liv.
Men det finns en annan bild.
En värld av död.
En värld av död?
Tömd på liv.
Vad är det här?!
Vad är det här för jättemonster?
Vad är det?!
Jag är rädd!
Herrn! Lugna er!
Det går bra.
Jag är här.
Var inte rädd.
Ingen fara.
- Bora... - Va?
Bora...
Bora?
Jag har precis anlänt till Central Park, professor Abullah.
Det gick snabbare än jag trodde.
Kom ni igenom tullen utan problem?
Inga problem.
Jag är på platsen där den senaste tornadon inträffade.
Det är mycket begärt eftersom parken är så stor.
Inga problem.
För ni gav mig den här kroppen.
När ni hämtar den, var försiktig så ni inte skadar den.
Han är en annan kropp jag skapat, trots allt.
Jag upprepar modellnumret ni ska hämta.
SOL 2083553.
Han heter Pluto.
Jag har hittat honom, professor Abullah.
Bra.
Jag är på väg.
Pluto.
Ni klarar det, herrn! Gör hela världen som den här tavlan!
Som den här tavlan...
Ja! Ni kan fylla världen med blommor!
Det var därför ni blev till.
Det var därför jag blev till...
Exakt! Ni måste minnas det.
Ni kan förvandla hela världen till en trädgård!
Det är inte sant.
Inte?
Inte en trädgård.
Va?
Det är inte det.
Det är nåt mycket...
Ja?
Mycket större. Äkta natur...
En tornado.
Det regnar.
Titta!
Blommorna blommar en efter en!
Det är fantastiskt! Växterna växer så fort!
Det är så vackert!
Vackert...
Uran!
Bort från honom, Uran!
Det är ett konstigt elektromagnetiskt fält runt honom!
Atom...
Uran, du måste komma hit nu!
Ni med, professor Ochanomizu?
Jag har bett personalen från vetenskapsministeriet komma!
Helt otroligt, Atom! Du lovade att inte berätta!
Det är inte läge för det!
Det är nåt farligt med den roboten!
Grupp A, på plats!
- Grupp B, på plats! - Vad?
Polisen också?!
- Professorn? - Vem bad er ringa polisen?
Jag r... rapporterade det enligt reglerna...
Polisinspektör Nakamura! Mår ni bra?
Hur kunde du...
Hur kunde du göra det, Atom?
Atom...
Du måste komma hit nu, Uran!
Atom...
Atom.
Hat.
System...överbelastat!
Stanna, annars skjuter vi!
Herrn...
Jag kommer att explodera!
En våg av vrede...
Eld!
Vänta!
Så många robotar...
Döden...
De förtjänar att dö.
Hur många har jag...
...dödat?
Blommor... i öknen...
En värld av död.
Horn!
Herrn!
Jag tror inte på det här!
Vad är det, professorn?
Det här kan inte stämma...
Hans datoriserade hjärna saknas!
Vad var det där?
Där är den!
Det är min kropp!
Va?!
Jag är en byggrobot som jobbar på den här ombyggnadsplatsen.
Va?
Jag avslutade mitt 100-timmarsskift och när jag skulle hem
såg jag att min fritidskropp saknades.
Så det här är din kropp?
Jag har letat efter den. Jag är så glad att jag hittade den!
Vad tusan är det som pågår?
En robot utan artificiell intelligens...
...aktiverade sig själv?!
Det är här borta.
Att kalla det "vandrande anima" får det att låta värdigt,
men är bara en robot utan datoriserad hjärna,
fjärrstyrd av elektromagnetiska vågor.
Är du nöjd nu? Tiden för din lilla promenad är slut.
Kom tillbaka!
Det här är din enda kropp, Pluto.
Och glöm inte dina order...
...att döda Atom.
Undertexter: Anna Gäredal