PLUTO
Înapoi!
E periculos! Vă rugăm, înapoi!
Ce daune sunt?
Domnule Nakamura! N-o să vă vină să credeți.
O tornadă localizată e una, dar să strice doar un camion?
Unul care transportă animale, nu?
Da, domnule!
Lei, tigri și gheparzi. Cinci în total.
Poftim?
Avem o problemă, dle Nakamura!
Un copil!
Nu putem face nimic?
O echipă de salvare așteaptă să acționeze,
dar cele cinci feline trebuie eliminate deodată, altfel...
La naiba! Cere mai mulți lunetiști!
Ce e?
O fetiță a trecut de linia poliției!
Ce face?
Nu vă temeți!
E în regulă. Veniți aici!
Așa! Nu aveți de ce vă speria!
Acum!
Am luat băiatul!
Hei!
Îi speriați cu armele alea!
E Uran!
Mai lasă-mă!
Ai simțit că se temeau?
Da.
Stai să pricep, Uran.
Vrei să spui că leul și tigrii se temeau?
Nu știu. Așa cred...
De asta ai mers trei kilometri de la drumul spre școală până acolo?
Așa, și?
Simți de la distanța aceea frica animalelor?
Cred că da.
Ce putere uimitoare!
Deci...
Pot pleca acum?
Scuze pentru necazurile provocate de sora mea, dle inspector Nakamura!
Deloc. Mi-a fost de mare ajutor.
Exact. Datorită mie, felinele s-au calmat, iar băiatul a fost salvat.
Demnă de premiul comisarului general!
Nu vreau ceva plictisitor!
Uran!
Prefer leul drept premiu.
Vă rog, iertați-o! Plecăm acum.
Domnule inspector!
E aici, la intrare.
Ce? Unde e comisarul Tawashi?
L-am contactat.
Bine!
Uran, de câte ori să-ți spun? Nu te abate!
Dar nu m-am putut abține.
Așteaptă!
Voi o luați pe aici.
OAMENI
NON-OAMENI
Nu, trebuie să mergem pe aici.
Zău? Serios?
E greu să-ți dai seama în ziua de azi...
Pe aici, vă rog!
OAMENI
Mă asculți, Atom?
Ce? Da.
Cum spuneam, nu mă abătusem. N-ai să crezi ce am văzut...
Mulțumesc că ați venit!
Sunt Tawashi de la Poliția Metropolitană din Tokyo.
Încântat de cunoștință, domnule...
- Adu-mi un aparat de tradus! - Imediat!
Nu e nevoie. Vorbesc japoneză.
Înțeleg. De așteptat de la cea mai luminată minte din Asia Centrală.
Da, chiar așa!
Luați loc, vă rog!
Îmi cer scuze pentru priveliștea tristă, profesore Abullah!
Deloc. Pretutindeni în Japonia e minunat,
mai ales în comparație cu țara mea de baștină, Persia...
Vizita face parte din eforturile postbelice de reconstrucție?
Într-adevăr.
Am venit la Conferința Mondială de Știință din Tokyo.
Apropo, profesore Abullah,
ați vizitat Japonia și acum trei luni, corect?
Da.
Și v-ați văzut cu un jurist pe nume Junichiro Tazaki, nu?
Am aflat veștile groaznice.
De ce a trebuit să fie ucis un mare om ca el?
Ați fost ultimul care l-a văzut pe dl. Tazaki în viață.
Nu vă faceți griji! Nu sunteți suspect.
Incidentul a avut loc când avionul dv. era pe cale să decoleze.
Ne întrebam doar dacă ați observat ceva neobișnuit.
Avea atâtea lucruri minunate să-mi spună.
Tazaki a fost primul care a propus Legile Roboților.
Își dorea sincer
ca roboții și oamenii să coexiste.
Roboții simt mai multe decât cred oamenii, nu?
Da.
Doar că nu știm să ne exprimăm.
Cică fără poarta senzorială, nu știu care-s roboți sau oameni,
dar eu îmi dau seama imediat.
Oamenii au o mimică elaborată.
Așa.
Omul acela...
Care om?
Omul pe lângă care am trecut la poartă.
Nu mi-am dat seama
dacă e om sau robot.
Mulțumesc pentru cooperare!
Regret că nu v-am putut ajuta mai mult.
Hei! Ți-am zis s-o oprești!
- Scuze! - Profesorul...
Mi-am pierdut mai tot trupul omenesc în ultimul război.
Îmi cer scuze!
Nu-ți face griji!
Apropo, am auzit că azi a mai fost o tornadă în Tokyo.
Da...
Unde s-a întâmplat?
Frică...
Dar felinele sunt bine acum, nu?
Sentimentul perceput azi m-a lovit cu viteza luminii.
Uite așa!
În afară de feline, adică?
Nu sunt sigură...
Încă percepi acel sentiment?
Foarte slab.
Din ce direcție?
E prea slab să-mi dau seama.
Când sunt înfricoșați, leii își maschează teama.
Dar acum,
cel mai speriat
ești tu, Atom!
Iar te uitai la asta.
Nu te învinovăți așa de mult!
- Helena! - Da?
Hai să călătorim!
Să călătorim?
Am discutat ieri.
Dar îți poți lua liber?
Șefii vor să lăsăm deoparte cazul cu atacurile roboților.
Așa e. Ne-ar prinde bine un alt ritm.
Așa va fi.
Sunt sigur.
Ce zici de Japonia?
Japonia?
Am fost în vizită de lucru acolo. Era minunat.
Te las să decizi.
AGENȚIA MARCO POLO
Suntem Agenția Marco Polo.
Bună ziua, v-am mai folosit serviciile...
Domnul Gesicht, nu?
Aș vrea să mai fac o rezervare.
Mulțumim mult!
Dorim să mergem în Japonia.
Foarte bine.
Va trebui s-o înscriu mai întâi.
Soția dv. este deja înscrisă la noi.
Nu cred că a ieșit până acum din Federația Euro.
Amândoi v-ați mai înscris la noi,
dar ați anulat rezervarea.
- Da? - Când?
Acum doi ani. La fel, ați cerut o călătorie în Japonia.
Acum doi ani... către Japonia?
În urmă cu doi ani, eram în Spania pentru instrucția mea la Europol.
Așa e.
Am locuit în Madrid în tot acel an.
Vedeți? Avem multe poze.
Iată catedrala Sagrada Familia!
Aici eram în Andaluzia.
Te-ai împiedicat și ai dispărut în câmpul de floarea-soarelui.
Îmi amintesc! Ți-ai folosit localizarea ca să mă găsești.
Chiar am făcut multe poze.
Da.
Poate prea multe?
Da. Imităm oamenii, dar niciodată nu facem atâtea poze.
A fost distractiv, nu?
Da. Foarte.
Se pare că am plănuit o călătorie în Japonia pe atunci.
Gata, Gesicht.
Nicio anomalie.
Mulțumesc, dle Hoffman!
Din moment ce ai insistat să vii,
nu mă îndoiesc că ai vreo defecțiune.
Dar, conform datelor, totul pare în regulă.
Tot cred că e din cauza oboselii.
Nu te învinovăți prea rău pentru ce a pățit Brando!
Memoria umană e un lucru convenabil.
Noi putem uita.
Viața poate fi grea, dacă te agăți de prea multe amintiri dureroase.
Pentru asta e uitarea.
Dar nu merge așa cu roboții.
Memoria voastră rămâne intactă mereu.
Pentru roboți, singura soluție e să le fie șterse amintirile.
Dle profesor!
Da?
Amintirile mele au fost vreodată șterse?
Nu văd să fie date despre asta.
Dar semne că mi-au fost inserate amintiri non-faptice?
Adică amintiri false?
Da.
Am auzit că se făceau astfel de lucruri în instituții de corecție,
dar acum și roboții au drepturi.
De ce întrebi?
Dacă cineva mi-ar fi șters amintirile și le-ar fi înlocuit cu amintiri false?
Dacă ăsta e motivul coșmarurilor mele?
E o teorie interesantă.
Intru într-o ședință. Putem discuta mai târziu?
Am nevoie doar de un minut, dle Schelling!
Vorbim mai târziu.
Ați făcut ceva cu memoria lui Gesicht?
Domnule director!
Câți roboți de calibrul lui Gesicht au mai rămas pe lume?
Poftim?
Câți roboți au existat care să poată fi arme de distrugere în masă?
Au fost șapte în total.
Corect.
Iar acum, în această serie de incidente,
trei dintre ei, Mont Blanc, Nord Doi și Brando, au fost distruși.
Au mai rămas doar patru.
Unul dintre ei
e Gesicht.
Nu mi-ați răspuns la întrebare!
I-ați făcut ceva? Inteligența sa artificială...
Noi am investit enorm în Gesicht, să știi!
Tot ce trebuie să faci e să-l întreții cum trebuie.
Asta e tot.
Ce i-ați făcut lui Gesicht?
Ce ascundeți, mai exact?
Coarnele astea...
Crezi că e același ucigaș din celelalte cazuri?
Ce părere ai, detectiv Gesicht?
Nu, e un imitator.
De unde știi?
Făptașul a purtat încălțăminte hibridă, să-și mascheze urmele,
dar văd urme de mișcări peste tot.
Cântărește 78 de kilograme.
Are 175 de centimetri.
Sertarul e relevant.
Făptașul s-a chinuit cu mânerul. Și-a scos mănușile, pentru o clipă.
Veți găsi amprente pe el.
Criminaliștii!
Deci e un jaf făcut să semene cu acele incidente?
Da, cel mai probabil.
Ești uimitor ca întotdeauna. Ești perfect.
Perfect...
Ești în concediu, nu?
Scuze că te-am chemat! Ne-ai fost de mare ajutor.
- Detectiv Fersen! - Da?
E a doua oară când ne întâlnim, nu?
Sigur memoria ta de robot e mai bună decât a mea!
Ne-am cunoscut în Salzburg acum trei ani. Și acolo ai fost grozav!
Acum trei ani?
Da, imediat după ce te-ai întors din al 39-lea război al Asiei Centrale.
Îmi amintesc câte mi-ai povestit de pe front...
Ai băut șapte beri la barul lui Karl în seara aia.
Deci îți amintești!
Și încă beau bere.
Mă bucur că ne-am revăzut.
Și eu.
Să mai ieșim la băut!
Îmi amintesc perfect ce s-a întâmplat acum trei ani.
Sunt patru ani de la sfârșitul celui de-al 39-lea război al Asiei Centrale.
Democrația prinde temei în Persia...
Al 39-lea război al Asiei Centrale...
Suntem Poliția Militară!
În zona asta se ascund teroriști!
Toți cetățenii să evacueze imediat zona!
Repet!
Se ascund teroriști...
Nu sunt aici.
Nu sunt teroriști aici!
Erau doar copii aici!
Mi-ați bombardat copilul în timp ce dormea!
La naiba cu salvarea celor oprimați!
Asta e dreptatea voastră, să ucideți copii?
Nu ești om, să înțelegi?
Trebuie să știi cum mă simt!
Sunt robot.
Încetează!
Este...
Este disperat.
Poate un robot ca tine nu poate pricepe o asemenea stare.
Disperare...
Îmi amintesc perfect ce s-a întâmplat și acum patru ani.
M-au omorât!
- Fir-ar! - Vai, îmi pare rău!
- Îl aveam abia de ieri, mamă! - Hans!
De ce nu ne luăm o menajeră-robot?
- Toți din clasă au una, numai... - Hans!
Mama ta face tot ce poate.
Măsoară-ți cuvintele!
În plus, fără jocuri la masă!
Da, domnule...
Ce planuri ai azi, dragă?
- Poftim? - Azi comemorăm moartea fratelui tău.
Ai să mergi să-i preiei trupul, nu?
Da, azi se împlinesc trei ani.
Tot nu pot să cred că nu ți-au permis trei ani să-l iei...
Așa e legea.
Cadavrele criminalilor se rețin timp de trei ani.
N-ai ce face. Era oaia neagră, la urma urmei.
Dar, știi,
măcar mi-a fost un frate bun.
Vreau să-l înmormântez cum se cuvine,
oricine ar fi fost.
Aseară a avut loc o explozie la un hotel din Berlin.
A murit judecătorul Neuman, de la ministerul german al Justiției.
Neuman a captat atenția drept primul judecător robot din lume.
Era renumit pentru verdicte inovatoare în cazuri precum procesul Greifelt.
Se investighează cauzele exploziei. Conform criminaliștilor...
Bună dimineața, Adolf!
Am văzut știrile.
Ce știri?
A fost ucis... A fost distrus un robot judecător.
Moarte mașinilor!
Cadavrul cu numărul 902886.
Pe aici.
Conform legii König,
constatăm trecerea a trei ani
și returnăm cadavrul familiei decedatului.
Îl acceptați?
Da.
Semnați aici, atunci!
Nu trebuie să mă uit la cadavrul fratelui meu, nu?
Având în vedere rănile sale, nu v-aș recomanda.
Înțeleg că l-a împușcat mortal un polițist?
A fost legal și necesar.
Introduceți destinația, vă rog!
Cimitirul Hofgarten.
Confirmat.
Șterge! Destinație nouă.
La dr. Schiller.
Confirmat.
Scuze că vin neanunțat, doctore!
Vrei să examinez cadavrul fratelui tău?
Da.
Ai o problemă cu raportul autopsiei?
Nu chiar.
E o șansă să ne luăm rămas-bun.
Să vedem...
Este...
Domnule doctor?
Ce s-a întâmplat?
Nimic.
Chiar și în asemenea locuri sunt din ce în ce mai mulți roboți.
Se spune că roboții pot gândi ca noi,
- dar cine știe... - Liniște!
N-ar trebui să spui așa ceva cu voce tare.
Ar fi discriminare.
Cel puțin conform Legilor Roboților.
Mai am ceva de rezolvat înainte să plec acasă.
Mergi înainte fără mine!
Bine. Ai grijă!
Jaf armat în desfășurare! Sunt mai mulți suspecți!
Fug într-un vehicul militar blindat!
Suspecții au spart Secția N-6!
Aici Gesicht. Încerc să-i împiedic.
Văd mașina suspecților. Solicit permisiunea să trag cu SAAW!
Ai permisiunea!
I-ai nimerit, Gesicht?
Am avariat doar tracțiunea mașinii.
Mâinile sus!
Stai că tragem!
Splendid, Gesicht!
E o armă anti-tanc?
Nu, a trebuit să folosesc un proiect special, anti vehicule blindate.
Atunci, ce era?
Un aliaj special.
Proiectile cu zeronium.
Fraților!
Dorința mea e să elimin toți roboții de pe fața planetei.
E timpul să le dăm o lecție acelor mașinării odioase!
Vă promit toate astea.
Abrogați Legile Roboților!
Eliminați polițiștii roboți!
Roboții sunt slugi!
Roboții sunt sclavi!
Roboții sunt inferiori.
Roboții sunt inferiori!
Moarte mașinilor!
- Moarte mașinilor! - Moarte mașinilor!
Scuze că te-am făcut să aștepți!
Deci...
Despre ce chestie urgentă vorbeai?
Am revendicat corpul fratelui meu azi.
Înțeleg...
Fratele acela...
Era genul care merită să fie ucis.
- Însă... - Însă?
A fost pulverizat.
Pulverizat?
N-ar fi trebuit să folosească contra oamenilor arma aia.
Mi s-a spus că doar roboții pot să tragă
cu o asemenea armă.
Ce? Dacă e adevărat, ar fi un scandal uriaș.
Da, articolul 13 din Legile Roboților zice:
„Un robot nu va putea să rănească sau să ucidă oameni.”
Sunt doar câțiva roboți pe lume care pot trage cu arma aia.
Ce fel de armă e?
E un proiectil din aliaj de zeronium.
Înțeleg.
Cunosc robotul despre care vorbești.
E detectivul Gesicht.
Europol a investit cel mai mult în dezvoltarea sa.
A rezolvat multe cazuri dificile.
În cel de-al 39-lea război al Asiei Centrale
a fost în forțele de menținere a păcii.
Dacă ți-a ucis fratele,
e dezgustător să-ți închipui doar.
Fratele meu...
Era o scursură.
Totuși...
Nu merita să fie pulverizat de un robot!
Sunt întru totul de acord, Adolf.
Dă-mi puterea ta!
Puterea de a distruge acest robot!
A trecut ceva timp.
N-am mai purtat costumul ăsta de la război.
L-ai întreținut?
Am făcut ce am putut. A trebuit să fiu discret, înțelegi?
Să iei un costum fără permisiune...
Îți sunt dator. Ți-am cerut multe.
Ne cunoaștem de mult.
Dar ce vei face?
Dacă se află, rămâi fără licență!
Nu mă deranjează.
Poftim?
Mă retrag.
Hercule...
Costumul militar e incomparabil!
E mult mai puternic decât costumul meu de luptă.
Da.
Brațul stâng pare cam slab.
Bine, mai lucrăm la asta.
Doi sori?
Hercule!
Un robot al poliției a folosit recent un proiectil cu zeronium.
Ce spuneți ca purtător de cuvânt al Europol, dle Wagner?
A fost tras împotriva unui vehicul blindat.
Dacă lovește un om, îl pulverizează.
Utilizarea necesită aprobare de la sediul central.
Ca oamenii să fie protejați.
Dar pot fi greșeli!
Ne asigurăm că viețile oamenilor...
Câți roboți sunt capabili să folosească proiectile cu zeronium?
Oamenii merg pe stradă mereu vegheați de un călău, parcă.
Discuția se încinge. Să luăm o pauză publicitară!
Ce părere ai?
E o emisiune aranjată de noi.
Strategia noastră media progresează constant.
Va dura ceva timp,
Nu e nevoie să ne grăbim,
câtă vreme îl putem stigmatiza pe Gesicht.
I-am verificat programul.
Peste câteva zile pleacă într-un concediu lung.
Să acționăm acum!
Te rog! Oriunde ar fugi, n-am înceta să-i denunțăm faptele!
Dar...
Dacă ne grăbim, se va afla și despre trecutul fratelui tău.
Și mie mi-e scârbă la auzul faptelor săvârșite de el.
Dacă le dezvăluim, societatea
ne va fi potrivnică și vom eșua în denigrarea roboților.
Înțelegi, nu?
Stai, unde te duci?
Hercule!
Ești bine?
Reacția asta energetică...
Este energie fotonică?
Epsilon!
Ne-am salutat cam dur pentru o primă întâlnire.
Îmi cer scuze!
Dar am simțit că trebuie să te opresc.
Să mă oprești?
E încă în viață, nu?
Dușmanul care i-a ucis pe Mont Blanc, Nord Doi și Brando.
Nu uita că și tu ești o țintă!
Știu.
De ce m-ai oprit?
Nu trebuie să luptăm!
Ești pacifist?
De asta ai refuzat să fii trimis pe front?
Războiul nu avea o cauză dreaptă.
O cauză dreaptă?
Chiar dacă atâția roboți au fost distruși?
Ție doar ți-e frică.
Și te justifici prin scuze.
Da, mi-e frică.
Te-au forțat să faci curățenie după război
în condiții crâncene, din cauza aia.
M-au abuzat și batjocorit cu toții,
nu ca pe voi, eroii.
Dar astfel, am câștigat ceva de preț.
Ceva de preț?
Am întâlnit mulți orfani de război.
I-am ocrotit. Îi cresc.
Da, am auzit. Un robot care crește copii...
Încă un motiv să fii criticat.
Să fie iubirea oare, acest lucru de preț câștigat?
Sigur ai câștigat și tu ceva de pe urma războiului, nu?
Ura, poate?
Uite ce cred eu.
Oamenii și roboții devin tot mai asemănători.
Dacă ne asemănăm prea mult,
nu va fi bine.
Uite ce cred eu.
Acesta este primul semn.
Un semn?
Trebuie să întrerupem
acest ciclu al urii.
Așa ceva nu se găsește oriunde, amice!
Le-au folosit în războiul Asiei Centrale, dar acum nu se mai fac sau vând.
E un tun compact. Un lansator de rachete.
Se fixează pe țintă și nu ratează niciodată.
Explodează în trup. Ar face bucăți și un robot.
Ușurel! Ai grijă cu așa ceva!
Posesia poate incrimina un civil de tentativă de omor.
Eu n-am să ucid.
Nu oameni, cel puțin.
Când eram copil,
productivitatea a crescut enorm datorită folosirii roboților.
Din cauza așa-zisei restructurări a roboților,
mulți șomeri au ajuns pe străzi.
Tatăl meu a fost una dintre victime.
Tată, mi-e foame!
Hai să mâncăm ceva atunci!
Iar sendviș!
Vreau să mănânc friptură...
Fii serios, tontule!
Crezi că tata și-a găsit o slujbă bună?
Își caută pentru că n-a găsit una.
O să fie bine.
Nu vă faceți griji!
Tată, când se întoarce mama?
E în regulă.
Nu vă faceți griji...
Aș vrea să avem o minge...
Poftim, uitați o minge!
Ce? E nou-nouță!
De unde o ai?
Nu vă faceți griji! Mergeți la joacă!
Îți mulțumim, tată!
Așa!
Hei!
El e vinovatul.
A furat mingea din magazin.
N-am fost eu! N-am făcut-o!
El e vinovatul.
Îmi pare rău! Te rog, dă-mi drumul!
Fir-ar să fie!
Iartă-mă!
La naiba!
A venit acasă după câteva zile
și a început să bea mult.
Trei luni mai târziu...
a sărit de pe acoperișul clădirii noastre.
Ce s-a întâmplat?
Adolf, voiai asta, nu?
Poftim!
E o tabletă școlară!
Ce ai pățit la braț?
A trebuit să-i vin de hac.
Să-i vii de hac?
Unui robot.
Nu ne pot ucide pe noi, oamenii,
dar noi îi putem ucide.
Învață bine, Adolf!
Învață bine, să creezi o lume fără roboți!
Spre suburbii?
A observat că îl urmăream?
Poate asta-i șansa mea.
Ce pune la cale?
Asta e!
La naiba!
Presupun că ești Epsilon?
Scuze că ți-am cerut să vii așa de repede!
Nu-i nimic. Nu puteam discuta asta printr-un transfer de date.
Doar tu ai autoritatea să arestezi inamicul.
Inamicul a murit în lupta cu Brando.
Asta e și versiunea susținută de Europol.
Chiar crezi asta?
Trebuie să-l oprim pe Hercule.
Trebuie să prevenim un duel, cel mai rău scenariu.
Și pentru tine.
Nu e nevoie să-mi spui.
Sunt polițist.
Să acționăm, sau începe alt război.
Războiul nu trebuie să se mai repete.
N-ar trebui nimeni să treacă prin suferințele copiilor din grija mea.
Ai auzit de sindromul războiului persan?
Da.
Traume psihologice profunde, de pe urma războiului.
Mulți dintre copiii pe care-i îngrijesc au simptome grave.
Mai ales unul...
Tot satul lui a dispărut într-o clipă.
A fost singurul supraviețuitor.
Totul și toți dispăruseră.
I-a rămas întipărită în minte o imagine...
Ceva uriaș, care merge spre deșert...
Și azi spune un singur cuvânt.
E cuvântul rostit de lucrul pe care l-a văzut în acea zi.
Bora...
Atom!
Ce e? Să ne grăbim, altfel întârziem!
Atom, ai simțit ceva?
Ce să simt?
Un mic animal ce tremură de spaimă, neputându-și găsi calea spre casă?
Din nou?
Am să-l găsesc!
Și școala?
Găsește-mi tu o scuză!
Face numai probleme.
REABILITARE - ACCESUL INTERZIS
Pe aici?
Ce naiba e asta?
Ce pictură oribilă!
Bună!
Ești mort?
Tu plângeai?
Ești un robot, nu-i așa?
Trebuie să raportez asta!
Stai...
Vei fi bine!
Mă duc după ajutor.
Profesorul Ochanomizu poate repara orice!
Nu e nevoie...
Ba da! Dacă nu facem ceva, o să mori!
Lasă-mă doar...
Nu pot!
Nu chema oamenii...
Spune-mi ce-ți trebuie!
Ce energie folosești?
SOL 208355...
N-am auzit de asta.
ER 1059...
Dar nu-i autentică.
Dar merge ca înlocuitor, nu? Am priceput! Îți voi aduce!
Stai aici, bine?
ER 1059
Ești bine? Nu ți-a fost compatibilă?
Mulțumesc!
Mă simt mai bine acum.
E bine.
Cum te numești?
Nu știu.
De unde ai venit?
Nu-mi amintesc nimic.
Tot ce-mi amintesc
e că am fugit aici cât puteam de repede, dezbrăcat...
Fugeam de ceva...
Fugeai de ceva?
Nu știu ce, dar era foarte înfricoșător.
Acolo era un șopron.
O fi vreo magazie pentru reabilitare.
Am furat hainele de acolo.
De asta nu ți se potrivesc.
Ai dreptate.
Ai zâmbit în sfârșit! Eu sunt Uran!
Uran.
Dumneata ai pictat aia?
Da, era vopsea în magazie.
Ești pictor?
Nu știu.
Dar am simțit nevoia să fac asta...
Știu!
Asta se numește pictură abstractă.
Pictură abstractă...
Roboții sunt capabili să deseneze exact ce văd, nu?
Așa că e rar să vezi un robot pictând așa ceva!
Sau poate nu te pricepi la schițe.
Poate.
Nici nu știu ce voiam să pictez.
Sau de ce o făceam.
Nu știu...
Domnule!
Bună, Uran!
Ce faci?
Mă uit la flori.
La flori?
Ieri era doar iarbă aici.
Apropo! Ți-am mai adus!
Mai mult catalizator de energie! Și vopsea!
Vopsea?
Ai nevoie de mai multe culori, nu?
Ți-am adus haine mai mari!
Mi-am terminat pictura...
Asta este...
Mi-am dat seama ce era.
Un câmp de flori?
Schița ta n-a fost rea deloc!
De fapt,
îmi dau lacrimile privind-o.
Mulțumesc!
Uran!
Bună dimineața, Atom...
Nu e prea devreme pentru bună dimineața?
- Zici? - Iar pleci, nu?
Am găsit o pisică și e drăguță...
Un tub gol de catalizator.
Asta bea pisica?
Am găsit-o în ghiozdanul tău.
Mi-ai scotocit în ghiozdan fără să întrebi?
Cine s-a culcat imediat după ce mi-a cerut ajutorul la teme?
E un pisoi robot.
Raportează-l la Ministerul Științei!
Nu!
Dacă e stricat, să-l repare profesorul Ochanomizu.
Ce model e?
Nu știu numărul modelului.
Nu e făcut în Japonia? În ce țară a fost făcut?
Oricum, tot e speriat!
Începe să se apropie de mine.
Nu vreau să fugă iar!
Ți-l arăt când simt eu că e pregătit.
Te rog să nu spui nimic până atunci, bine?
Mulțumesc! Am plecat!
Nu vei fi popular printre fete dacă scotocești prin genți!
Domnule!
Unde sunteți, domnule?
Vai, nu! Chiar a fugit iar?
Domnule!
Domnule...
Doamne, ce s-au murdărit deja hainele pe care ți le-am dat!
Mă asculți?
În sfârșit, mi-am dat seama pentru sunt menit.
Poftim?
Uite!
De unde au apărut florile?
Privește!
Ai făcut o floare veștedă să înflorească!
Ce putere e asta?
Asta e adevărata mea putere.
De aceea ai pictat acest tablou.
Nu sunt sigur.
Dar aveam în memorie o urmă a acestei imagini.
E uimitor! Poți să dai viață lucrurilor!
Viață. Crezi că noi murim până la urmă?
Să murim?
Când m-ai salvat, așa ai zis.
Să facem ceva, ca să nu mor.
Adică să ți se strice creierul computerizat.
Ochanomizu zice că, după cât de stricat e, poate fi imposibil de restaurat.
Și dacă ți-l repară, ai fi un alt robot.
Asta înseamnă să mori?
Ce înseamnă, de fapt, să mori?
Acest câmp de flori reprezintă viața.
Dar mai e o imagine.
O lume a morții.
O lume a morții?
Lipsită de viață.
Ce e asta?
Ce e monstruozitatea asta uriașă?
Ce este?
Mi-e frică!
Liniștește-te!
Ești bine.
Sunt chiar aici.
Nu te teme!
E în regulă.
Bora...
Cum?
Bora...
Bora?
Tocmai am ajuns în Central Park, profesore Abullah.
A fost mai rapid decât credeam.
Ai trecut prin vamă fără probleme?
Da, fără probleme.
Sunt la locul unde a avut loc cea mai recentă tornadă.
Știu că cer mult, fiindcă parcul e așa de mare.
Nu e nicio problemă.
Pentru că mi-ai dat acest corp.
Când îl extragi, vezi să nu-l rănești!
La urma urmei, e un alt corp creat de mine.
Îți repet modelul pe care trebuie să-l extragi.
SOL 2083553.
Numele lui e Pluto.
L-am localizat, profesore Abullah.
Bine.
Sunt pe drum.
Pluto.
Știu că poți, domnule!
Fă toată lumea ca în pictura asta!
Ca în pictura asta...
Da! Poți umple lumea de flori!
De asta te-ai născut.
De asta m-am născut...
Exact! Trebuie să-ți amintești.
Ai puterea să transformi lumea într-o grădină!
Nu e adevărat.
Nu e adevărat?
Nu într-o grădină.
Ce?
Nu e așa.
Este ceva mult mai...
Da?
Mai mare. O adevărată...
O tornadă.
Plouă.
Uite!
Florile înfloresc una după alta!
E uimitor! Plantele cresc atât de repede!
E atât de frumos!
Frumos...
Uran!
Pleacă de lângă el, Uran!
E un câmp electromagnetic ciudat în jurul lui!
Atom...
Uran, vino încoace acum!
Și dv., profesore Ochanomizu?
Am chemat personalul de la Ministerul Științei!
Nu pot să cred, Atom! Ai promis că nu spui!
Nu e momentul pentru asta!
Robotul ăla e periculos!
Echipa A, pe poziție!
- Echipa B, pe poziție! - Ce?
Și poliția?
- Profesore? - Cine ți-a zis să chemi poliția?
Am raportat conform regulamentului.
Sunt Nakamura de la poliție! Sunteți bine?
Cum ai putut...
Cum ai putut face asta, Atom?
Atom...
Trebuie să vii încoace, Uran!
Atom...
Atom.
Ură.
Sistem suprasolicitat!
Stai! Stai că tragem!
Domnule...
Am să explodez!
Un val
de furie...
Foc!
Stați!
Atâția roboți...
Moarte...
Ei merită să piară.
Câți am...
ucis?
Flori în deșert...
O lume a morții.
Coarne!
Domnule!
Nu-mi vine să cred!
Ce s-a întâmplat, profesore?
Nu se poate...
Îi lipsește creierul computerizat!
Ce a fost asta?
Ia uite-l!
E corpul meu!
Ce?
Sunt un robot de construcții. Lucrez pe șantierul ăsta.
Poftim?
Mi-am terminat tura de 100 de ore și, când să plec acasă,
am văzut că-mi lipsea corpul de timp liber.
Ăsta e corpul tău?
Îl căutam. Ce bine că l-am găsit!
Ce naiba se întâmplă?
Un robot fără inteligență artificială...
s-a activat cumva singur?
E chiar aici.
Sună mai demn să-i zic suflet rătăcitor.
E un robot fără creierul computerizat,
controlat prin unde electromagnetice.
Ești mulțumit acum? Gata cu plimbarea.
Întoarce-te!
E singurul tău corp, Pluto.
Și nu-ți uita ordinele...
Ucide-l pe Atom!
Subtitrarea: Elena Irimia