Odmaknite se!
Opasno je! Odmaknite se!
- Kolika je šteta? - Inspektore Nakamura.
Nećete vjerovati.
Lokalizirani tornado je jedno, ali da je oštetio samo jedan kamion?
- I to kamion za prijevoz životinja? - Da, gospodine.
Lavovi, tigrovi i gepardi. Njih pet sveukupno.
Što?
Imamo problem, inspektore Nakamura!
Dijete!
Možemo li nešto učiniti?
Spasilačka ekipa u stanju je pripravnosti,
no svih pet mačaka mora biti upucano istovremeno...
Kvragu! Pozovite još snajperista!
Što je?
Djevojčica je prešla policijsku traku!
Što to izvodi?
Ne bojte se.
U redu je. Dođite ovamo.
Tako je. Nemate se čega bojati.
Sad!
Na sigurnom je!
Hej!
Plašite ih tim oružjem!
To je Uran!
Ma daj, molim te.
Osjetila si da se boje?
Da.
Da vidim jesam li razumio, Uran.
Kažeš da su se lav i tigrovi bojali?
Ne znam. Valjda...
I zato si hodala tri kilometra da dođeš onamo?
Da, i?
Osjećaš da se životinje boje iz tolike daljine?
Da, valjda.
- Nevjerojatna sposobnost. - Dakle...
Mogu li ići?
Ispričavam se zbog svoje sestre, inspektore Nakamura.
Nema razloga. Jako mi je pomogla.
Točno. Zahvaljujući meni velike su se mačke smirile,
a dječak je spašen.
To je vrijedno nagrade nadzornika!
Ne želim nešto tako dosadno.
Uran!
Radije bih tog lava.
Molim vas, ispričajte je. Idemo mi.
Inspektore!
Ovdje je, na ulazu.
Što? Gdje je nadzornik Tawashi?
Javio sam mu.
Dobro!
Uran, koliko ti puta moram reći? Ne skreći sa svoje rute.
Ali nisam si mogla pomoći.
Hej, čekajte!
Vas dvoje idete ovuda.
LJUDI
NELJUDI
Ne, trebamo ići ovuda.
Zaista?
Teško je reći ovih dana...
Ovuda, molim vas.
LJUDI
Slušaš li me, Atome?
Što? Da.
Kao što sam rekla, nisam išla zaobilaznim putem
i ne bi vjerovao što sam vidjela.
Hvala što ste došli.
Ja sam Tawashi iz tokijske policije.
Drago mi je, gospodine...
- Dovedi mi stroj za prevođenje! - Da, odmah!
Nema potrebe. Govorim japanski.
Shvaćam. To biste i očekivali od najvećeg intelekta srednje Azije.
Da, zaista!
Molim vas, sjednite.
Ispričavam se zbog ovog sivila, profesore Abullah.
Nipošto. Svugdje u Japanu je fantastično,
posebice u usporedbi sa stanjem u mojoj domovini Perziji...
Je li ovaj posjet dio poslijeratne obnove?
Tako je.
Došao sam na Svjetsku znanstvenu konferenciju u Tokiju.
Profesore Abullah,
posjetili ste Japan i prije tri mjeseca, zar ne?
Jesam.
I našli ste se sa stručnjakom za pravo Junichirom Tazakijem?
Čuo sam šokantnu vijest.
Zašto je veliki čovjek poput njega morao biti ubijen?
Vi ste posljednji vidjeli g. Tazakija živog.
Bez brige, niste osumnjičeni.
Incident se dogodio kad je vaš avion polijetao iz zračne luke.
Pitali smo se jeste li primijetili nešto neobično.
Imao je toliko divnih stvari za reći.
G. Tazaki prvi je predložio Međunarodni zakon o robotima.
To je bila njegova istinska i iskrena želja.
Suživot robota i ljudi.
Roboti osjećaju puno više no što ljudi misle, zar ne?
Da.
Ali ne znamo se dobro izraziti.
Kažu da se ljude od robota ne mogu razlikovati bez senzora,
ali ja to mogu.
Ljudi imaju složene izraze lica.
Poput ovoga.
Taj čovjek...
Koji čovjek?
Čovjek pored kojeg smo prošli na ulazu.
Nisam mogao reći
je li čovjek ili robot.
Hvala na suradnji.
Žao mi je što nisam bio od pomoći.
Hej! Rekao sam ti da ga isključiš!
- Žao mi je! - Profesor...
Izgubio sam veći dio organskog tijela u prošlom ratu.
Ispričavam se!
Molim te, ne brini se.
Usput, čuo sam da se danas dogodio još jedan tornado u Tokiju.
Da...
Gdje se to dogodilo?
Strah...
Ali velike su mačke sad dobro, zar ne?
Osjećaj koji sam imala danas doletio je superbrzinom.
Onako, bum!
Izuzev straha velikih mačaka?
Nisam sigurna...
I dalje imaš taj osjećaj?
Jako je slab.
Iz kojeg smjera?
Preslab je da bih znala.
Znaš, lavovi skrivaju strah kad su jako uplašeni.
Ali trenutačno
najviše se boji
Atom!
Opet si je gledao.
Nemoj kriviti sebe.
- Helena. - Da?
- Idemo na putovanje. - Putovanje?
Raspravljali smo o tome neki dan.
Možeš li uzeti slobodno?
Nadređeni smatraju da su napadi na robote zasad završeni.
Istina. I promjena ritma mogla bi dobro doći.
I hoće. Siguran sam u to.
Što kažeš na Japan?
Japan?
Bio sam ondje zbog posla i to je divno mjesto.
Prepuštam ti izbor.
Agencija Marco Polo Tourist.
Dobar dan, već sam koristio vaše usluge...
G. Gesichte?
Htio bih napraviti rezervaciju.
Mnogo vam hvala.
Supruga i ja htjeli bismo u Japan.
U redu.
Moram je prvo prijaviti kod vas.
Vaša je žena već prijavljena.
Mislim da nikad nije napustila Euro federaciju.
Oboje ste bili prijavljeni,
ali otkazali ste rezervaciju.
- Jesmo li? - Kad?
Prije dvije godine. Također se radilo o putovanju u Japan.
Prije dvije godine? Japan?
Prije dvije godine bili smo u Španjolskoj
na mojoj obuci s Europolom.
Tako je.
Živjeli smo u Madridu cijelu godinu. Vidiš? Imamo mnogo fotografija.
Ovo je Sagrada Familia.
Ovo je Andaluzija.
Spotaknula si se i nestala u polju suncokreta.
Sjećam se!
Pronašao si me pomoću svojeg GPS-a.
Mnogo smo se fotografirali.
Da.
Možda i previše?
Da. Kopiramo ljudsko ponašanje, ali nikad ne napravimo ovoliko fotki.
- Bilo je zabavno, zar ne? - Da, jako.
Navodno smo u to vrijeme planirali put u Japan.
Gotovo, Gesichte.
- Nema abnormalnosti. - Hvala, profesore Hoffmane.
Budući da si već inzistirao na dolasku,
ne sumnjam da imaš neki kvar.
Ali prema podacima, sve izgleda dobro.
I dalje mislim da je to zbog umora.
I ne budi prestrog prema sebi zbog Branda.
Ljudsko je pamćenje zgodna stvar.
Mi imamo funkciju zaboravljanja.
Život može biti težak ako se držiš previše bolnih sjećanja.
Tome služi zaborav.
Ali s robotima to nije tako.
Tvoje će sjećanje uvijek biti svježe.
Jedino rješenje za sjećanja robota jest brisanje.
Profesore.
Da?
Postoje li zapisi da su moja sjećanja izbrisana?
Ne vidim nikakav zapis o tome.
A zapisi umetanja nečinjeničnih sjećanja?
Misliš na lažna sjećanja?
Da.
Čuo sam da se to nekad radilo u popravnim ustanovama,
ali sad i roboti imaju prava.
Zašto pitaš?
Što ako je netko izbrisao moja sjećanja i zamijenio ih lažnim sjećanjima?
Što ako je to razlog mojih noćnih mora?
Zanimljiva teorija.
Idem na sastanak. Možemo li razgovarati poslije?
Trebam samo minutu, direktore Schellinge!
Razgovarat ćemo poslije.
Što ste učinili sa sjećanjima det. Gesichta?
Direktore!
Koliko je robota Gesichtova kalibra ostalo na svijetu?
Što?
Koliko je robota na svijetu moglo postati oružje za masovno uništenje?
Bilo ih je sedam sveukupno.
Tako je.
A sada, u nizu incidenata,
tri su uništena, Mont Blanc, Sjever Broj 2 i Brando.
Ostala su samo četiri.
A jedan od njih je
Gesicht.
To nije odgovor na moje pitanje!
Jeste li mu nešto učinili? Njegova umjetna inteli...
Znaš da je Gesicht ogromna investicija!
Ti ga samo moraš održavati.
To je sve.
Što ste učinili Gesichtu?
Što točno skrivate?!
Ti rogovi...
Misliš da je to isti ubojica iz drugih slučajeva?
Što misliš o ovome, detektive Gesichte?
Ne, ovo je imitator.
Kako znaš?
Počinitelj je nosio hibridne tenisice da zametne otiske stopala,
ali posvuda vidim tragove kretanja.
Teži 78 kilograma.
Visok je 175 centimetara.
Najvažnije, ova ladica.
Imao je problema s ručkom pa je nakratko skinuo rukavice.
Gore ćete naći otiske prstiju.
Forenzičari!
Pljačka zamaskirana u jedan od onih incidenta?
Da, najvjerojatnije.
Nevjerojatno kao uvijek. Savršen si.
Savršen...
Na odmoru si, zar ne?
Oprosti što sam te pozvao. Stvarno si mi pomogao.
- Detektive Fersene. - Da?
Ovo je drugi put da se vidimo, zar ne?
Siguran sam da je tvoje robotsko sjećanje točnije od mojeg!
Upoznali smo se u Salzburgu prije tri godine. Bio si sjajan ondje.
Tri godine?
Da, odmah nakon što si se vratio iz 39. srednjoazijskog rata.
Sjećam se da si mi pričao sve one ratne priče...
Popio si sedam piva u baru Karl's te večeri.
Dakle, sjećaš se!
A ja sam i dalje pivopija.
Drago mi je što smo se opet vidjeli.
Također.
Otiđimo na piće drugi put.
Savršeno se sjećam onoga prije tri godine.
Prošle su četiri godine od kraja 39. srednjoazijskog rata.
Demokracija polako pušta korijene u Perziji...
39. srednjoazijski rat...
Mi smo vojna policija!
Ovdje se skrivaju teroristi!
Stanovnici se moraju odmah evakuirati!
Ponavljam! Ovdje se skrivaju tero...
Nisu ovdje.
Ovdje nema terorista!
Ovdje su bila samo djeca!
Bacili ste bombu na moje usnulo dijete!
Kvragu i vaše „spašavanjem potlačenih”!
Je li vama ubijanje djece pravda?
Imate li imalo ljudskosti?
Sigurno znaš kako se osjećam!
Ja sam robot.
Prestani!
On je...
Očajan je.
To je možda nepojmljiva emocija za robota poput tebe.
Očaj...
I moje sjećanje od prije četiri godine je savršeno.
Umro sam!
- Čovječe! - Žao mi je.
- Jučer sam ovo dobio, mama! - Hanse.
Zašto ne nabavimo robotsku služavku?
- Svi iz mog razreda imaju... - Hanse!
Tvoja majka daje sve od sebe.
Pazi što govoriš. Osim toga, nema igranja za vrijeme obroka.
Da, gospodine...
Kakav ti je plan za danas?
- Što? - Danas je godišnjica smrti tvog brata.
Otići ćeš po njegovo tijelo, zar ne?
Da, danas su tri godine.
Još ne mogu vjerovati da ti ga nisu dali pune tri godine...
Takav je zakon.
Vlasti čuvaju tijela zločinaca tri godine.
Nema tu pomoći. Ipak je bio crna ovca.
Ali znaš,
barem mi je bio dobar brat.
Želim ga dostojno pokopati, bez obzira na to tko je bio.
Sinoć je došlo do eksplozije u hotelu u Berlinu.
Sudac Neuman iz njemačkog Ministarstva pravosuđa je mrtav.
Sudac Neuman privukao je pozornost kao prvi sudac robot na svijetu
i bio je poznat po revolucionarnim presudama,
kao na primjer u slučaju Greifelt.
Uzrok eksplozije se istražuje, a prema forenzičarima...
Dobro jutro, Adolfe.
Čuo sam vijesti.
Kakve vijesti?
Robot sudac je ubijen...
Ne, uništen.
Smrt strojevima.
Smrt strojevima!
Truplo broj 902886.
Ovuda.
U skladu s Königovim zakonom, potvrđujemo da su prošle tri godine
i ovime tijelo vraćamo obitelji preminulog.
Prihvaćate li ga?
Da.
Potpišite ovdje.
Ne moram gledati bratovo tijelo, zar ne?
S obzirom na ozljede, ne bih to preporučio.
Rekli su mi da ga je upucao policajac?
I to je bilo zakonito i primjereno.
Recite svoje odredište.
Groblje Hofgarten.
Potvrđeno.
Zanemari to. Novo odredište.
K dr. Schilleru.
Potvrđeno.
Oprosti što sam došao nenajavljeno.
Želiš da pregledam truplo tvojeg brata?
Da.
Muči te obdukcijsko izvješće?
Ne baš.
Ovo je prilika da se oprostiš.
Da vidimo...
Ovo je...
Doktore?
Što je bilo?
Ma nije ništa.
Viđamo sve više i više robota, čak i na ovakvim mjestima.
Kažu da roboti mogu razmišljati poput nas,
ali tko zna...
Ne smiješ glasno govoriti takve stvari.
To je diskriminacija prema Zakonu o zaštiti prava robota.
Moram obaviti još nešto prije no što odem kući.
Idi bez mene.
Dobro. Budi oprezan.
Oružana pljačka u tijeku! Više osumnjičenih!
Bježe u borbenom oklopnom vozilu.
- Osumnjičeni su probili Odjel N-6! - Ovdje Gesicht. Pokušat ću ih spriječiti.
Vidim vozilo osumnjičenika. Tražim dopuštenje za paljbu!
Dopušteno!
- Jesi li ih sredio? - Oštetio sam samo pogonske kotače vozila.
- Ruke u zrak! - Stanite ili ćemo pucati!
Sjajno, Gesichte.
Je li to protutenkovski top?
Ne, morao sam posebnom granatom zaustaviti tako oklopljeno vozilo.
Što je to onda?
Posebna legura.
Zeronijske granate.
Braćo!
Moja je želja izbrisati svakog robota s ovog planeta.
Sad je vrijeme da pokažemo tim groznim strojevima.
To vam obećavam.
Opozovimo Zakon o zaštiti prava robota!
Ukinite polibotove.
Roboti su sluge!
Roboti su robovi!
Roboti su inferiorni.
Roboti su inferiorni!
Smrt strojevima.
- Smrt strojevima! - Smrt strojevima!
Oprosti što si čekao.
Dakle...
Kakva je to hitna stvar?
Danas sam preuzeo bratovo tijelo.
Shvaćam...
„Onaj” brat...
Bio je osoba koja je zaslužila biti ubijena.
- Ali... - Ali?
Bio je raznesen.
Raznesen?
To se oružje ne bi smjelo koristiti protiv ljudi.
Samo roboti mogu pucati iz takvog kalibra.
Nitko drugi.
Što? Ako je to istina, bio bi to ogroman skandal.
Da, u članku 13 Međunarodnog zakona o robotima piše:
„Robot neće moći ozlijediti ili ubiti ljude.”
Samo nekoliko robota na svijetu može pucati iz takvog oružja.
A kakvo je to oružje?
Posebna granata od legure zeronija.
Razumijem.
Znam o kojem robotu govoriš.
Detektiv Gesicht.
Robot u čiji je razvoj Europol uložio najveću investiciju u povijesti.
Riješio je mnoge teške slučajeve.
Tijekom 39. srednjoazijskog rata
služio je kao član mirovnih snaga.
Ako je on ubio tvojeg brata,
to je odvratno uopće zamisliti.
Moj brat...
Bio je nitkov.
Ali svejedno...
Nije zaslužio da ga robot raznese.
Potpuno se slažem, Adolfe.
Posudi mi svoju snagu! Snagu da uništim ovog robota!
Prošlo je dosta vremena.
Nisam nosio ovo bojno odijelo od rata.
Održavao si ga?
Učinio sam što sam mogao. Morao sam biti diskretan.
No uzimanje odijela bez dopuštenja...
Dugujem ti. Znam da sam mnogo tražio.
Pa. dugo se poznajemo.
Ali što ćeš učiniti?
Ako saznaju, oduzet će ti dozvolu.
Nema veze.
Što?
Idem u mirovinu.
- Heraklo... - Nema boljeg od vojnog bojnog odijela.
Nije iste snage kao i moje pankratijsko odijelo.
Da.
Izlazna snaga lijeve ruke je slaba.
U redu, poradit ću na tome.
Dva sunca?
Heraklo!
Policijski robot neki dan iskoristio je zeronijsku granatu.
Želite li komentirati, glasnogovorniče Wagner iz Europola?
Da, iskoristio ju je na oklopnom vozilu.
Ali da je pogodila čovjeka, raznijela bi ga.
Za svaku njegovu uporabu potrebno je dopuštenje,
a mi se brinemo za sigurnost ljudi.
- No uvijek može doći do greške! - Zaštitit ćemo ljudske živote.
Koliko robota može ispaliti zeronijske granate?
Kao da mi, ljudi, hodamo ulicama pod stalnim nadzorom krvnika.
Rasprava se zahuktava. Napravimo stanku za reklame.
Što misliš?
To je program koji smo mi postavili.
Naša medijska strategija napreduje.
Ali to će potrajati.
Nema potrebe za žurbom
ako na kraju uspijemo stigmatizirati Gesichta.
Pregledao sam njegov raspored.
Za nekoliko dana ide na dug odmor. Moramo odmah djelovati!
Molim te. Kamo god pobjegao, nikad ga nećemo prestati osuđivati.
Ali...
Ako pojurimo, i prošlost tvojeg brata izaći će na vidjelo.
Iskreno, i meni je muka kad čujem što je sve učinio.
Ako te činjenice izađu u javnost,
društvo će biti protiv nas i antirobotska kampanja je gotova.
Razumiješ, zar ne?
Čekaj, kamo ideš?
Heraklo!
Jesi li dobro?
Ova energetska reakcija...
Je li to fotonska energija?
Epsilone!
To je grub način da se upoznamo.
Ispričavam se.
Ali osjetio sam da te moram zaustaviti.
Zaustaviti me?
I dalje je živ, zar ne?
Neprijatelj koji je uništio Mont Blanca, Sjever Broj 2 i Branda.
Ne zaboravi da si i ti meta.
Znam.
Zašto bi me onda zaustavio?
Ne smijemo se boriti.
Ti si pacifist, zar ne?
Jesi li zato odbio ići u rat?
Taj rat nije imao pravedan cilj.
„Pravedan cilj?”
Iako je toliko robota uništeno?
Ti se samo bojiš.
I opravdavaš se izlikama.
Da, bojim se.
Čuo sam da su te prisilili da odradiš poslijeratno čišćenje u užasnim uvjetima.
Cijeli me svijet zlostavljao i vrijeđao,
za razliku od vas heroja.
No zahvaljujući tome dobio sam nešto vrijedno.
Nešto vrijedno?
Upoznao sam mnogo ratne siročadi,
udomio sam ih i sad ih odgajam.
Da, čuo sam.
Robot koji odgaja ljudsku djecu. Još jedan razlog da te se kritizira.
Ta vrijedna stvar koju si spomenuo... Je li to možda ljubav?
Siguran sam da si i ti dobio nešto od rata, zar ne?
Možda sposobnost da mrziš?
Evo što ja mislim.
Ljudi i roboti postaju sve bliži.
A ako se previše približimo, dogodit će se nešto loše.
Evo što ja mislim.
Ovo je prvi znak.
Znak?
Moramo prekinuti...
ovaj krug mržnje.
Ovo ne možeš pronaći bilo gdje.
Korišten je u Srednjoazijskom ratu,
više se ne proizvode ni ne prodaju.
To je kompaktni kasetni top. Navođeni raketni bacač.
Nacilja metu i nikad ne promaši.
Eksplodira u tijelu. Čak će i robota raznijeti.
Hej. Oprezno s tim. Samo zbog posjedovanja možeš biti optužen za pokušaj ubojstva.
Neću ubiti.
Barem ne ljude.
Kad sam bio dijete,
korištenje robota drastično je povećalo produktivnost.
No zbog takozvanog „robotskog restrukturiranja”
mnogi su ljudi ostali nezaposleni.
Moj je otac bio jedna od žrtava.
Tata, gladan sam!
Onda idemo nešto pojesti.
Čovječe, opet sendvič.
Želim pojesti odrezak...
Uozbilji se, idiote!
Misliš da je tata našao pristojan posao?
Traži jer ga nije našao.
Sve će biti u redu.
Ne brinite se.
Tata, kad se mama vraća?
U redu je.
Ne brinite se...
Da bar imamo loptu.
Evo, lopta.
Skroz je nova!
Odakle ti?
Ne brinite se. Idite se igrati.
Hvala, tata!
Evo!
Hej!
On je krivac.
Ukrao je loptu iz trgovine.
Nisam ja! Nisam to učinio!
On je krivac.
Žao mi je, u redu? Molim te, pusti me!
Kvragu!
Oprosti mi!
Kvragu!
Vratio se kući nakon nekoliko dana
i počeo puno piti.
Tri mjeseca poslije
skočio je s krova naše zgrade.
Što je bilo?
Adolfe, htio si ovo, zar ne?
Izvoli.
Hej, ovo je za školu!
Što ti je s rukom?
Morao sam ih srediti.
„Srediti?”
Robote.
Oni ne mogu ubiti nas ljude,
ali mi smijemo ubiti njih.
Marljivo uči, Adolfe.
Marljivo uči i stvori svijet bez robota.
Prema predgrađu?
Je li primijetio da ga pratim?
Možda je ovo moja prilika.
Što smjera?
To je to!
Kvragu!
- Ti si Epsilon, pretpostavljam? - Oprosti što je ovo tako brzo.
U redu je. O ovome ne možemo razgovarati putem prijenosa podataka.
Ti jedini imaš ovlasti uhititi našeg neprijatelja.
Neprijatelj je umro boreći se protiv Branda.
To je i službeni stav Europola.
Zaista vjeruješ u to?
Moramo zaustaviti Herakla.
Moramo spriječiti dvoboj, najgori mogući scenarij.
- To vrijedi i za tebe. - Ne moraš mi to govoriti.
- Ja sam policajac. - Moramo djelovati ili će početi novi rat.
Rat se ne smije ponoviti.
Nitko ne bi smio doživjeti ono što su proživjela moja djeca.
Jesi li čuo za sindrom Perzijskog rata?
Da.
Duboka psihološka šteta od ratnih iskustava.
Mnoga djeca o kojima skrbim pate od teških simptoma.
A jedno posebice...
Njegovo cijelo selo nestalo je u trenu.
On je jedini preživio.
Sve je jednostavno nestalo. Svi su nestali.
Slika mu se urezala u sjećanje...
Nešto golemo kreće se prema pustinji...
Čak i dan-danas govori samo jednu riječ.
Riječ koju je izgovorio stvor kojeg je vidio tog dana.
Bora...
Atome!
Što je? Požurimo se ili ćemo zakasniti.
Atome, jesi li osjetio nešto?
Što?
Malenu životinju koja drhti od straha jer ne može naći put kući?
Ponovno?
Idem je pronaći!
A škola?
Smisli izgovor za mene!
Prava je nevolja.
ZONA OBNOVE ZABRANJEN PRISTUP
Je li ovo put?
Što je, zaboga, ovo?
Užasna slika.
Hej...
Hej.
Zar ste mrtvi?
Vi ste bili plakali?
Vi ste robot, zar ne?
Moram ovo prijaviti!
Čekaj...
Bit ćete dobro!
Idem po pomoć.
Profesor Ochanomizu može sve popraviti!
Nema potrebe...
Ima! Ako nešto ne učinimo, umrijet ćete!
Samo me ostavi na miru...
Ne mogu!
Ne smiješ zvati ljude...
Onda mi recite što trebate.
Kakvu energiju koristite?
SOL 208355...
Nikad nisam čula za to.
ER 1059...
Nije originalna.
Ali poslužit će kao zamjena? Razumijem! Idem po to!
Ostanite ovdje, u redu?
Jeste li dobro? Ne odgovara vam?
Hvala.
Osjećam se bolje.
To je dobro. Gospodine, kako se zovete?
Ne znam.
Odakle ste došli?
Ne sjećam se ničega.
Sjećam se samo
da sam trčao ovamo što sam brže mogao, gol...
Bježao sam od nečega.
Bježao od nečega?
Ne znam od čega, ali bilo je zastrašujuće.
A ondje je bila koliba.
Sigurno spremište za radove na obnovi.
Ondje sam ukrao ovu odjeću.
Zato vam ne pristaje.
Imaš pravo.
Napokon ste se nasmiješili! Ja sam Uran!
Uran.
Gospodine, vi ste ovo naslikali?
Da, bilo je boje u spremištu.
Jeste li vi umjetnik?
Ne znam.
Ali imao sam potrebu naslikati ovo.
Znam!
Ovo se zove apstraktno slikarstvo.
Apstraktno slikarstvo...
Roboti su sposobni nacrtati točno ono što vide, zar ne?
Rijetkost je vidjeti robota da ovako slika!
Ili vam jednostavno ne ide skiciranje.
Možda.
Ne znam ni što sam pokušao prikazati.
Ni zašto sam to radio.
Jednostavno ne znam...
Gospodine!
Zdravo, Uran.
Što radite?
Gledam ovo cvijeće.
Cvijeće?
Jučer je ovdje bila samo trava.
To me sjetilo. Imam još!
Još energetskog katalizatora. I još boje!
Boje?
Trebate još boje, zar ne?
Gospodine! Kupila sam vam veću odjeću!
Završio sam sliku.
Je li ovo...
Napokon sam shvatio što je to.
Polje cvijeća?
Gruba skica uopće nije bila loša!
Štoviše,
tjera mi suze na oči.
Hvala.
Uran!
Dobro jutro, Atome.
Nije li prerano za „dobro jutro”?
- Misliš? - Opet odlaziš, zar ne?
- Pronašla sam mačku i jako je slatka... - Prazna boca energetskog katalizatora.
To mačka pije?
Našao sam je u tvojoj torbi.
Kopao si mi po torbi bez pitanja?!
Tko je otišao spavati nakon što me zamolio za pomoć sa zadaćom?
To je robomačka.
Onda to prijavi Ministarstvu znanosti.
Ne!
Ako je pokvarena, prof. Ochanomizu treba je popraviti.
Koji je broj modela?
Ne znam broj modela.
Nije proizvedena u Japanu? Iz koje je zemlje?
Uglavnom, i dalje se boji! Napokon se počela zbližavati sa mnom.
Ne želim da opet pobjegne!
Upoznat ću te s njome kad budem spremna.
Dotad nemoj ništa reći, u redu?
Hvala! Idem!
Nećeš biti popularan među curama ako ćeš im viriti u torbe.
Gospodine!
Gdje ste, gospodine?
O, ne. Zar je opet pobjegao?
Gospodine!
Gos...
Bože, odjeća koju sam vam dala već je jako prljava!
Hej, slušate li me?
Napokon sam shvatio za što sam rođen.
Što?
Pogledaj.
Odakle to cvijeće?
Gledaj ovo.
Oživjeli ste umirući cvijet!
Kakva je to moć?
Ovo je moja istinska moć.
Zato ste naslikali ovu sliku.
Nisam siguran.
Ali postojao je trag ove slike u mojem sjećanju.
Sjajno! Možete udahnuti život stvarima!
Život. Misliš li da ćemo naposljetku umrijeti?
Umrijeti?
Kad si me spasila, tako si rekla. Da ću umrijeti ako nešto ne učinimo.
To bi značilo da je vaš računalni mozak pokvaren.
Prof. Ochanomizu kaže da oštećenje može biti preveliko da bi se popravilo.
Čak i da se popravi, bili biste drugi robot.
Znači, to je umiranje?
Što zapravo znači umrijeti?
Ovo cvjetno polje predstavlja život.
Ali postoji još jedna slika.
Svijet smrti.
Svijet smrti?
Lišen života.
Što je ovo?
Kakvo je to divovsko čudovište?
Što je to?!
Bojim se!
Gospodine, smirite se!
Dobro ste.
Ovdje sam.
Ne morate se bojati.
U redu je.
- Bora... - Što?
Bora...
Bora?
Upravo sam stigao u Central Park, profesore Abullah.
To je bilo brže no što sam mislio.
Prošao si carinu bez problema?
Bez problema.
Na mjestu sam posljednjeg tornada.
Znam da te mnogo tražim jer je park velik.
Nema problema, gospodine.
Jer vi ste mi dali ovo tijelo.
Kad ga pronađeš, pazi da ga ne oštetiš.
On je ipak još jedno tijelo koje sam stvorio.
Ponovit ću broj modela koji trebaš pronaći.
SOL 2083553.
Zove se Pluto.
Locirao sam ga, profesore Abullah.
Dobro.
Stižem.
Pluto.
Znam da vi to možete, gospodine! Neka cijeli svijet bude poput ove slike!
Poput ove slike...
Da. Možete ispuniti svijet cvijećem!
Zato ste rođeni.
Zato sam rođen.
Točno. Morate se sjetiti.
Imate moć pretvoriti cijeli svijet u vrt!
To nije istina.
Nije istina?
Ne u vrt.
To nije to.
To je nešto mnogo...
Da?
Mnogo veće.
Prava priroda...
Tornado.
Kiši.
Gledajte!
Cvijeće cvate jedno za drugim!
Ovo je sjajno! Biljke tako brzo rastu!
Prelijepo!
Prelijepo...
Uran!
Makni se od njega, Uran!
Oko njega je čudno elektromagnetsko polje!
Atome...
Uran, moraš odmah doći ovamo!
I vi, profesore Ochanomizu?
Pozvao sam osoblje iz Ministarstva znanosti da dođu!
Ne mogu vjerovati! Obećao si da nećeš reći!
Sad nije vrijeme za to!
Nešto je opasno kod tog robota!
Odred A, na položaju!
- Odred B, na položaju! - Što?
I policija?
- Profesore? - Tko je rekao da zoveš policiju?
To je prema propisima.
Policijski inspektor Nakamura! Jeste li dobro?
Kako si mogao...
Kako si mogao ovo učiniti, Atome?
Atom...
Moraš odmah doći ovamo, Uran!
Atom...
Atom.
Mržnja.
Preopterećenje sustava...
Stanite ili ćemo pucati!
Gospodine...
Eksplodirat ću!
Nalet
bijesa...
Paljba!
Čekajte!
Toliko robota...
Smrt...
Zaslužuju umrijeti.
Koliko sam ih ja...
ubio?
Cvijeće u pustinji...
Svijet smrti.
Rogovi!
Gospodine!
Ne mogu vjerovati!
Što je bilo, profesore?
Ovo ne može biti.
Nedostaje mu računalni mozak.
Što je to bilo?
Eno ga!
To je moje tijelo!
Što?
Ja sam građevinski robot koji radi na ovom gradilištu.
Što?
Završio sam 100-satnu smjenu i kad sam bio spreman ići kući,
vidio sam da mojeg tijela nema.
Dakle, ovo je tvoje tijelo?
Tražio sam ga. Drago mi je što sam ga našao.
Što se, zaboga, događa?
Robot bez umjetne inteligencije...
nekako se sam aktivirao?
Ovdje je.
Nazvati to lutajućom animom zvuči dostojanstveno,
no to je samo robot bez računalnog mozga
kojim se daljinski upravlja pomoću EM valova.
Jesi li sad zadovoljan? Tvoja je šetnja gotova.
Vrati se.
Ovo je tvoje jedino tijelo, Pluto.
I ne zaboravi svoju zapovijed
da ubiješ Atoma.
Prijevod titlova: Dejan Rakar