Det går inte!
Elden har spridit sig till skogen i Tredje distriktet!
Kan vi inte få fler brandhelikoptrar?
I den här takten förstörs hela bergen!
Fan också. Varför sprider den sig så snabbt?
V...vad har hänt här?
Träden är uppdragna.
Har nåt kraschlandat?
Nej, vi har inte fått några såna rapporter.
Mont Blanc...
Professor Reinhardt!
Min Mont Blanc!
P...Professorn!
Släpp mig!
Nej, professorn! Det är farligt att gå närmare!
Hans signal är död...
Jag har tappat kontakten med Mont Blanc!
Vad är det för fel, Gesicht?
Ja...
Det är inget.
Du har verkat trött på sistone.
Överanstränger du dig inte? Du kanske borde ta ledigt...
Jag mår bra. Oroa dig inte.
Som ni ser stiger vit rök fortfarande efter två dagar,
och spridda bränder syns.
Enligt olycksutredarna hittades
roboten som tillhörde den schweiziska skogsstyrelsen, Mont Blanc,
i smådelar inom skogsbrandsområdet.
Mont Blanc var en världsberömd bergsguiderobot,
känd som vän med massor av barn och bergsklättrare.
Han programmerade också en trädrensningsstrategi
som låter oss samexistera med naturen.
Kondoleanser om älskade Mont Blanc strömmar in från hela världen.
Ja, det är Gesicht.
Ja. Uppfattat. Jag kommer strax.
Det är jobbet. Jag måste gå.
Men din frukost då?
Helena.
Ska vi resa nånstans ihop när jag kan ta ledigt?
Jag borde vila mer, eller hur?
Jag trodde aldrig att du skulle säga det.
Offret bodde i den här lägenheten. Bernard Lanke, 42 år.
Han var förespråkare av roboträttigheterskyddslagar.
Var han människa?
Ja, det var han.
Det här är hemskt...
Hallå!
Gå inte in på brottsplatsen utan tillstånd.
Inspektören, det är han som är utsänd av Europol.
- Trevligt att träffas. - Jag förstår. Ursäkta mig.
Inspektör Wallace från lokalpolisen. Trevligt att träffas.
Som ni ser har stället vänts upp och ner.
Det tar ett tag att ta reda på om nåt har stulits.
Nej, jag tror inte att en tjuv har gjort det här.
Va? Hur kan du veta det?
Här har inte genomsökts.
Kom igen. Med så här mycket skada...
Det märks.
Det här rummet var knappt skadat.
Vad tror ni om det här?
Vad är det för hornliknande saker som sticker in i huvudet?
Ja, det är jag.
Ja.
Vad?!
Nån tog sig förbi en kontrollstation!
Ta hit en ambulanshelikopter direkt!
Var ni den enda som attackerades, konstapeln?
R...Robby var också vid kontrollstationen.
Min partner...
Jag menar, en konstapel-bot.
Modell PRC1332...
Otroligt att en konstapel-bot förstördes så lätt.
Inspektören!
En man i 20-årsåldern i röd keps och med tatueringar på båda armarna
verkar ha flytt mot Gamla stans ombyggnadszon.
Okej, para ihop er och leta...
Para ihop er, sa jag!
Fan också! Europol, vad i helvete!
- Gör inte motstånd! - Jag har inte gjort nåt!
Det finns spår av beläggningsmaterial från konstapel-boten på stålröret.
En knarkare...
Du är hög på en drog som kallas "noi". Intagen för 40 minuter sen.
Stämmer det?
Vem är din langare?
En kille som heter Shultz på Karl-Heinz Strasse.
När träffade du honom?
Före fem på morgonen.
Om langaren bekräftar ditt påstående har du ett alibi.
Det var vid den tiden som Bernard Lanke mördades.
Mördades?
Du attackerade bara konstapeln med en pipa för att inte gripas för olagliga droger.
Och du förstörde en konstapel-bot vid namn Robby.
Jag kan läsa dina rättigheter och gripa dig, eller...
- Snälla, skjut mig inte! - Ta det lugnt.
Den här pistolen skjuter bara bedövningsmedel.
Jag är konstruerad så att jag inte kan skada människor. Jag är... en robot.
Hallå, vem är det?
Jag heter Gesicht. Jag är utredare från Europol.
- Hur kan jag hjälpa till? - Är ni Robbys fru?
Ja, det är jag.
Jag har tyvärr dåliga nyheter.
Vill ni ha te?
Eftersom ni också är robot, kommer ni säkert bara att låtsasdricka.
Genom att leva som människor, sägs det att robotar kan uppgradera mänskliga sinnen.
Det är sant.
Men det är svårt att förstå nöjet i att dricka te.
Särskilt för en äldre modell som jag.
Jag jobbar som hembiträde åt en viss familj.
Och deras pojke... En mänsklig pojke, förstås.
Familjen hade adopterat en hund innan pojken föddes.
Pojken och hunden växte upp som syskon.
Men hunden dog.
Vill du att jag raderar en del av dina minnen?
Snälla, radera inte minnena av min man.
Det här är fruktansvärt.
Offret är Bernard Lanke. Förespråkare av internationella robotlagar.
Jag förstår.
Det är massor av människor som ogillar
forskare som vill skydda robotars rättigheter.
Och det här är kroppen som hittades.
Vad är det för hornliknande saker?
Jag vet inte riktigt.
Men...
Det är...
Här förstördes Mont Blanc från schweiziska skogsstyrelsen.
Horn.
Menar du att samma person är ansvarig för båda händelserna?
Att förstöra en robust robot som Mont Blanc är omöjligt för människor.
Dessutom, vid tiden för mordet,
fanns det inga spår av mänsklig närvaro i Lankes lägenhet.
- Inga spår av mänsklig närvaro... - Vänta, Gesicht.
Lanke var människa!
Ja. Artikel 13 i internationell robotlag:
"En robot ska inte kunna skada eller döda människor."
Om det finns en robot där ute som kan döda en människa,
skulle det vara första incidenten på åtta år...
Jag ska hitta förövaren.
Oavsett om det är en robot eller människa, så finns det en djävul i dem.
En konstig piedestal, eller hur?
Ursprungligen var planen att bygga en bronsstaty av Mont Blanc på den.
Men Mont Blanc protesterade mot det.
Han sa att det vore fel
att förstöra utsikten över Alperna med en bronsstaty av honom.
Och han insisterade på att han skulle bli järnskrot en dag.
"Pulverisera hela min kropp, smält den och återvinn den," sa han.
Men han var fortfarande i sina glansdagar...
Mont Blanc var en sann hjälte.
Han gick med i 39:e centralasiatiska kriget i fredsbevarande styrkorna.
Han hjälpte inte bara kungariket Persien att återställa freden från kaoset,
han grep terrorister som gömde sig, utan blodsutgjutelse.
Utan honom hade Asien aldrig kunnat nå freden det har nu.
Han var också poet.
Han kunde sjunga med fåglar och konversera med träden i skogen.
Människorna där borta erbjöd sig att göra det här jobbet utan ersättning.
Alla älskade Mont Blanc, min son.
Mont Blanc. Han var bergens skyddsängel.
Om tre dagar kommer tiotusentals...
...nej, hundratusentals att komma till minnesstunden
för att sörja Mont Blancs död.
Inspektören...
Det här var ingen olycka.
De säger att Mont Blanc förstördes
av den jättelika tornadon som inträffade precis före skogsbranden,
men det är inte sant.
Inspektören, ta fast den som är ansvarig för det här.
Gör du det, så med dessa händer...
Med mina egna händer...
Schweiz stolthet, nej, världens.
Mont Blanc kommer alltid att leva i våra hjärtan.
Är du vaken, Gesicht?
Ditt standardunderhåll är klart.
Tack, professor Hoffman.
Hur gick det?
Det var inget särskilt.
Förutom...
Ja?
Många tror att robotar inte blir trötta,
men när man är så här lik människor kan en robot känna utmattning.
Och motsatt, människokroppen är inget annat än en mekanism.
Med för mycket användning kan alla mekanismer bli utslitna.
Utsliten?
Det verkar som att ni har ganska svåra fall.
Jag såg Mont Blancs minnesstund på tv,
men jag var tvungen att stänga av för att inte gråta.
Medier har haft en teori om att han självförstördes
av en elektromagnetisk vågavvikelse.
Men som expert i ämnet, tror jag inte att en högpresterande robot som han
skulle ha ett så grundläggande problem.
Att förstöra en robot som var älskad av alla... Hittar ni förövaren?
Jag antar att det inte blir så lätt.
Å andra sidan ser det andra fallet ni utreder också komplicerat ut.
Offret som hette Lanke...
Jag såg honom ofta i tv-debatter. Det är inte förvånande att han utsattes.
Han gjorde inte nödvändigtvis nåt fel, men han hade en vass tunga.
Som om han såg ner på alla.
Det skapar självklart fiender.
Raka motsatsen till Mont Blanc.
En robot och en människa.
En utan fiender och en med alltför många fiender...
Att hantera två så svåra fall som det här kommer att tära på dig...
Får jag ställa en fråga?
Vad är det?
Är det möjligt för en människa att infiltrera ett rum
utan att lämna några biologiska spår?
Du menar spår som är så små att era sensorer inte upptäcker dem?
Ja.
Det är en intressant fråga. Jag undrar om det finns ett sätt...
Det blir min läxa till nästa gång.
Jag beklagar. Det här ska vara en plats där ni kan koppla av.
Inget mer jobbsnack!
Jag har pratat med min fru om att ta ledigt för en resa.
Vad trevligt.
Vi får undersöka min frus schema, så jag vet inte när det händer.
Att resa är bra.
Data visar att se världen ger positiva resultat för artificiell intelligens.
Vad sägs om att åka till Japan?
Japan?
Ja, jag var där en gång för att jag blev inbjuden av en av deras forskare.
Tokyo är exotiskt och intressant.
Japan, alltså? Jag ska prata med min fru om det.
Förresten, Gesicht, har ni fortfarande drömmen ni berättade om förut?
Ja.
Jag vill inte snoka,
men jag fascineras av drömmar genererade av artificiell intelligens.
Det är akademiskt bevisat att artificiell intelligens
också har ett undermedvetet.
Ändå är det ovanligt att hitta en robot som faktiskt drömmer.
När ni känner för det kan ni berätta om det?
Visst.
1900-talspsykiatern Freud sa ungefär så här:
"Drömmar är uttryck av verkligheten, inte bara produkter av vår fantasi."
Ursäkta mig.
Är det... en konstapel-bot?
Ja, det verkar så.
De gjorde rättsteknisk analys och ville göra sig av med den.
Robby...
Får jag ta en titt?
Ja, visst.
Ta gärna de delar ni vill.
De är ju skräp.
Du kan få hela kroppen för 500 ZEUS.
Vad är det för fel?
Åh, nej.
Ingenting.
Inget alls.
Det här är er makes minneschip.
Jag kanske går för långt, men tänkte att ni ville ha det.
Ingen fara.
Jag är väldigt tacksam.
Tack.
Jag måste gå nu.
Vänta!
Kan ni stoppa in det i mig?
Minnena kan vara plågsamma.
De kan orsaka fel på er. Om det händer tar jag ut det direkt.
Han är här.
Ni måste sluta!
Minnen från hans sista stund finns också där!
- Jag tar ut det! - Vad kan det vara?
Va?
Jag undrar vad det är...
Vad ser ni?
Låt mig projicera det.
Det är när Robby stoppade en bil vid kontrollstationen med sin partner.
Det är den misstänkte.
Förlåt mig.
Jag borde inte ha gett dig det här.
Hur kan jag ursäkta mig...
Det är inte det.
Min man reagerade direkt på brottslingens stålrör.
Han hade sin elpistol redo.
Jag förstår.
Det var märkligt att din man, en konstapel-bot, attackerades så lätt.
Det här är ett ovanligt fall...
Det är inte det jag menar. Titta noga.
Jag kan se det för att minneschipet är inuti mig.
Hans partner attackerades...
Till den stunden registrerade min man brottslingens rörelser fullständigt.
Men i nästa ögonblick
blev han distraherad av nåt.
Det är lägenheten Lanke mördades i!
Pausa, snälla!
Vad är det där?
Jag zoomar in.
Det är ingen fågel.
Varför såg inte kriminalteknikerna det?
Ni hade aldrig sett det om ni inte hade satt in minneschipet.
Min man fick snabbt syn på den här skuggan,
och hans identifieringssystem analyserade vad det var.
Men om den kunde hoppa från byggnad till byggnad så där...
Ja.
Men det är...
Ingen robot.
Ett mord i ett rum utan spår av mänsklig aktivitet.
En robot älskad av alla dör.
Horn.
Identitet bekräftad.
Varsågod att gå in.
- Är ni en robot, inspektören? - Ja.
Det märkte jag inte av ditt utseende.
Kommer ni för nära honom
kan din AI äventyras av hans elektromagnetiska vågor.
Använd skyddsutrustning.
Jag klarar mig. Jag är ogenomtränglig för elektromagnetiska vågor.
Vadå?
Jag är gjord av speciallegering, fast jag inte ser ut så.
Okej, om ni säger det, men var försiktig.
Hittills har fyra robotar fallit offer för honom.
Det är en skrattretande desperat barrikad, eller hur?
Folk kan inte kontrollera sin rädsla utan ynkliga åtgärder som denna.
Brau1589.
Välkommen, robotmodell HRS0288, inspektör Gesicht.
Så ni är den mest avancerade detektivroboten?
Ert identifieringssystem verkar fungera än.
Det gör det, tack. Det är faktiskt känsligare än förut.
Eftersom jag berövats rörelseförmåga kan jag inte
låta bli att vara nyfiken på vad som händer där ute.
Jag kom hit idag för att jag ville fråga en sak.
Vadå?
Vad tänkte en viss robot när den dödade en människa för åtta år sen?
En jurist vid namn Bernard Lanke mördades.
Men det fanns inga spår av mänsklig närvaro på platsen.
Var mördaren människa eller...
En robot? Och om det var en robot, varför skulle den göra så?
Människorna undersökte varenda del.
Min mordiska artificiella intelligens, alltså.
De trodde att det var en defekt.
Men de kunde inte hitta nåt.
Min artificiella intelligens hade inga brister alls.
Kan ni föreställa er hur rädda människorna blev när de fick veta det?
Det är därför de håller mig inlåst på ett sånt här ställe.
Om de är så rädda kan de dra i spjutet. Då skulle jag dö.
Men människorna kan inte ens göra det.
Inspektör Gesicht.
Om ni vill veta mer om nån som har begått ett mord,
varför byter vi inte minneschip?
Ni kanske lär er nåt nytt.
Här är några tryckta bilder
av Mont Blancs förstörelse och mordplatsen i Lankes bostad.
Vad tror ni att de här hornen betyder?
Bland Europas gamla gudar
hade dödsguden horn.
Jägaren Herne, som tar krigares själar,
kallades också "behornade kungen."
I grekisk mytologi är Hades kung över undre världen.
Eller kanske den undre världens herre i romersk mytologi,
Pluto.
Pluto...
Den som gjorde det här kommer att slå till igen.
Mont Blanc, en av de mest avancerade robotarna, förstördes så lätt.
Svaret borde vara tydligt för er nu.
De förstklassiga robotarna skapade med världens bästa teknologi.
Robotar som också kan vara massförstörelsevapen.
Ni vet redan svaret, eller hur?
Inklusive dig finns det sex till.
Jag jobbar.
Stå inte bara där. Det är distraherande.
Förlåt att jag gick in utan er tillåtelse, sir.
Larmet verkar ha stängts av.
Det är inte säkert, med tanke på din blindhet.
Ingen inbrottstjuv skulle komma till ödemarken för att stjäla av mig.
Men sir Duncan...
Det räcker.
Är du den nya butlern?
Ja.
De skickade nog ännu en odugling.
Vad heter du?
Ja, sir. Jag heter Norra nr. 2.
Vilket tråkigt och smaklöst namn.
Bemanningsbyrån sa att du har militär bakgrund.
Ja.
Under det 39:e centralasiatiska kriget,
var jag butler åt brittiska arméns överbefälhavare.
En butler åt en soldat, va? Du måste vara en tölpaktig syn.
Jag bär cape i andras närvaro.
Jag förstår.
Så hela din kropp är ett vapen.
Kan du göra lite te åt mig?
Visst, sir.
- Vad gäller sorten vill jag... - Var lugn.
All er data är redan nedladdad.
Min data, va?
Innan jag kom hit fick jag se en film.
"Drottningen på satellitbanan."
Jag blev djupt rörd av hur musiken och bilderna förenades.
Är det från din "data" också?
Nej, jag blev djupt rörd i mitt inre.
Filmen är över tio år gammal.
Varsågod.
All filmmusik jag komponerade blev succéer och tog hem alla filmmusikpriser.
Jag prisades som blinda musikgeniet.
Recensioner från media måste finnas i din skalle också.
"Till och med geniet Paul Duncans talang är slut."
Har jag rätt?
Vilket skitsnack.
Om jag kände för det kunde jag komponera gränslös filmmusik även nu.
Mitt geni lever och frodas.
Jag skriver noterna och folket applåderar.
De skulle lämna bion i tårar.
Det är inte att jag inte kan spela. Jag vill inte.
Jag är färdig med såna triviala saker.
Men ni jobbade nyss.
Det var ett vackert verk.
Det är inte till en film. Det är för mig.
Bara för mig.
- Det här är precis som ditt namn. - Sir?
Trist och smaklöst.
Ett vackert verk? Få mig inte att skratta.
Ett militärt vapen som du har ingen rätt att prata om min konst!
Jag ber om ursäkt, sir.
Hur många dödade du?
Sir?
Jag frågar hur många människor du dödade i Centralasiatiska kriget.
De internationella robotlagarna förbjuder mig att skada människor.
Jag förstår. Så du dödade din egen sort.
Hur många robotar förstörde du?
Har du tappat räkningen?
Försvinn.
En smaklös måltid blir ännu mer smaklös när du är här.
Jag går, sir.
Vad gör du?! Rör inte mitt piano!
Jag ber om ursäkt, sir.
Bara ni komponerar på ert piano, jag förstår.
Vad är det med det?
Ni har så mycket framstående musikutrustning tillgänglig.
De är precis som du.
En låtsasfiol, en låtsastrumpet, en låtsasorkester...
Fast de låtsas så är de bara maskiner.
Det är därför jag inte sätter in konstgjorda ögon.
Allt jag kan se med hjälp av maskiner är på låtsas.
Jag behöver det inte.
Det verkliga landskapet finns i mina minnen.
Det verkliga landskapet...
Min hemstads landskap, från när jag kunde se.
När ni var barn, i Böhmen.
Är det också från datan?
Det finns inget som spelar nån roll i sånt nonsens.
Min hemstads landskap.
De gröna ängarna.
Den milda brisen.
Och...
...det gyllene skenet.
Jag ska förvandla synen till musik!
Jag sa åt dig att inte röra mitt piano!
Jag ber om ursäkt, sir.
Om en maskin som du skulle spela från ett partitur,
skulle alla noter vara falska!
Sir Duncan.
Ursäkta att jag stör,
men jag hörde er stöna när ni sov i ert sovrum i natt.
Men det lät också som om ni nynnade.
Och jag tror att den melodin skulle passa perfekt
i stycket ni komponerar nu.
Stället där ni alltid stannar halvvägs...
Det är inte exakt, men det gick så här.
Ut härifrån!
Jag behöver inte en robot som du.
Lämna huset!
Men...
Det är en order. Gå!
Piano...
Jag vill lära mig spela piano.
Vad sa du?
Som ni säger, vad jag än spelar kommer det att vara på låtsas.
Men jag vill komma så nära som möjligt.
Ett vapen som du kan aldrig spela piano!
Sluta! Det är inget ett förstörelseverktyg ska röra!
Du hör hemma på slagfältet!
Det är därför.
Det är därför jag vill lära mig spela piano.
För jag vill aldrig till ett slagfält igen.
Mamma!
Mamma...
Mamma!
Vänta, mamma!
Mamma, gå inte!
Mamma!
Är du där, Norra nr. 2?
Jag sa åt dig att inte gå in i mitt sovrum.
Sir Duncan, er frukost är klar.
Jag trodde att jag gav dig sparken.
Är du kvar än?
Hur många gånger måste jag säga det?
Rör inte mitt piano!
Sir Duncan, lyssna.
Jag har blivit lite bättre.
"Blivit lite bättre"?
Enda förbättringen för en maskin är att spela med mer precision!
Jag ska försöka spela melodin ni nynnar i sömnen, sir Duncan.
Ljuden du producerar är inte musik!
De här jävla grejerna!
"Bara mata in data och du kan skapa oändligt med melodier?"
Det är inte musik alls!
Maskinerna blir förstörda.
Försöker du skydda din sort?
Låt mig då fråga dig, hur många av din egen sort har du förstört?
Ta av dig manteln och visa världen det hemska vapnet som din kropp är!
Med din kropp, hur många av din sort dödade du?!
Även ett massförstörelsevapen är programmerat att uppföra sig
lydigt inför sin mästare, va?
Mycket bra.
Jag ska ge dig äkta, korrekta uppgifter om mig.
Anledningen till att jag gnäller i sömnen.
Den mardröm jag har haft i så många år...
Nej, ingen mardröm. Mitt riktiga förflutna...
Mitt riktiga namn är inte Paul Duncan, utan Paulo Holy.
Jag föddes i ett fattigt hem i Böhmen.
Min far dog innan jag var gammal nog att minnas.
Jag drabbades av en allvarlig medfödd sjukdom.
Min syn var dålig, så min enda glädje var att sjunga sånger.
Min mamma var en vacker kvinna.
Även i trasor fick hon män att vända på huvudet när hon gick på gatan.
Det var därför den där uppkomlingen kom fram till henne.
Och min mor blev förblindad av sin girighet efter den mannens pengar.
Hon måste ha känt sig tyngd av mig.
Min mor lämnade sitt sjuka barn...
Min mor övergav mig!
Jag skickades till en internatskola i England.
Jag hade inga vänner,
och min svaga kropp gjorde mig mobbad året runt.
Men jag var desperat efter att fortsätta mina musikstudier.
Jag måste ha ansträngt mig hårt
för vid ett tillfälle fick jag ihållande feber
och inte ens mina musikstudier kunde fortsätta.
Jag skickades runt från sjukhus till sjukhus,
men mitt tillstånd försämrades.
Läkarna gav upp och jag hörde aldrig av min mamma.
Jag trodde att jag skulle dö.
Vilken passande sista stund för ett övergivet barn.
Det var då en japansk läkare dök upp.
Tekniskt sett var han ingen läkare, för han hade ingen legitimation.
Jag ska rädda ditt liv.
Men du kan bli blind.
Operationen gick bra.
Men precis som den olegitimerade läkaren hade sagt,
försämrades min syn dag för dag.
Under den lilla tid jag hade,
satsade jag ännu mer på musikstudierna.
Jag hade bara musiken.
Mer musik!
Mer...
Mer!
Och till slut,
kom mörkret.
Några år senare blev jag informerad om min mors död.
Hon kunde aldrig gifta sig med uppkomlingen.
Jag hörde att hon dog helt ensam.
Rätt åt henne för att hon övergav sitt barn.
Men vet du vad? Det här slottet tillhörde uppkomlingen.
Från Paulo Holy till geniet Paul Duncan.
Jag blev musikvärldens maestro och gjorde slottet till mitt.
Mamma!
Det var det du ville ha.
Det här sökte du, till priset av att överge ditt barn!
Nu ska jag visa dig vad som är viktigt, mamma.
Landskapet i vår hemstad som du övergav!
Jag ska förvandla den magnifika omgivningen till musik!
Jag ska visa dig vad människor aldrig ska kasta bort!
Sir Duncan.
Din mamma...
Tyst!
Jag skriver ett rekommendationsbrev. Lämna stället imorgon.
Det är därför jag vill lära mig spela piano.
För jag vill aldrig till ett slagfält igen.
Jag antar att han har blivit lite bättre.
Laddar han sig själv inför morgondagens avfärd?
Jävla maskin.
Har han en mardröm?
Har robotar också drömmar?
"Det är inte att jag inte kan spela. Jag vill inte," va?
Du.
Norra nr. 2.
Norra nr. 2! Hallå!
Han gick verkligen, va?
Jag kanske inte kan komponera längre.
Hur länge till ska du låta mig vänta?
När kommer den nya butlern...
Hej, jag heter Marshall, från MCM Pictures.
Du är bara en filmkille.
Är det nåt på tok, sir Duncan?
Nej, jag avskedade en butlerrobot häromdagen.
Så vad vill ni?
Jag ringer om filmmusik åt en viss film.
Ett jobberbjudande, va?
Berätta detaljerna. Jag kanske är intresserad.
Tack, sir.
Jag undrar om du skulle gå med på att återanvända din gamla filmmusik.
Va? Så du ber inte om nåt nytt?
Åh! Jag förstod det som att ni hade gått i pension, sir Duncan.
Använd det som du vill.
Åh, sir Duncan...
Ett nytt meddelande.
Det är Russell från planeringskontoret vid brittiska filharmoniska orkestern.
Angående framförandet av er svit som vi diskuterade tidigare,
ställer vi tyvärr in den på grund av olika omständigheter.
Vi är ledsna för det. Om en annan möjlighet dyker upp, kommer vi...
Jag hörde dig stöna...
Och den melodin skulle passa perfekt...
Sir Duncan.
Jag har återvänt.
Vad är det nu? Jag sa ju åt dig att gå.
Jag åkte till Böhmen.
Till er hemstad, sir Duncan.
Vad skulle du göra där?
Jag samlade på sånger.
I processen att samla många folkvisor från den regionen,
har jag hittat den,
melodin ni nynnar i sömnen.
Jag ska sjunga den nu.
Sluta! Jag vill inte höra en maskin sjunga!
Inkräkta inte på min mardröm mer!
Människor har saker vi helst vill glömma!
Sir Duncan, din dröm är ingen mardröm.
Det är inget som ska raderas som mina drömmar.
Precis som ni sa, är jag inget annat än ett vapen.
Under det 39:e centralasiatiska kriget neutraliserade jag många fienderobotar...
Nej, jag förstörde tiotusentals av min egen sort.
Dessa minnen,
minnen av att ha dödat otaliga av min sort,
min AI spelar upp dem om igen i huvudet.
Jag träffade en gammal man i Böhmen.
Han var mycket kunnig om folkvisor,
och han kände till den sången också.
Han mindes också att det fanns en underbar sångare av den låten.
Er mor.
De uppgifter jag har om er, sir Duncan,
inkluderar din mors.
Er mor övergav er inte när ni var sjuk.
Hon kontaktade en multimiljonär, Jonathan Thorn, för att få behandling.
Det var så hon hade råd med astronomiska arvodet för doktorn som räddade ditt liv.
Ni blev aldrig övergiven.
Er mamma var vid din sida när ni blev blind.
Men när hon fick veta ert hat mot henne kunde hon inte sträcka ut sin hand.
Nej...
Det kan inte vara...
Det är sant.
När ni minns er hemstad,
utesluter ni inte ett viktigt minne?
Den gamle mannen i byn berättade
hur ni och er mor höll hand och sjöng den här sången ihop
när ni såg solen gå ner på fälten i ert hemland.
Mamma...
Jag ber om ursäkt.
Det är bara en maskins sång.
Er dröm är ingen mardröm.
Er dröm är inte som min.
Norra nr. 2...
Gå aldrig tillbaka till slagfältet.
Vi övar på piano.
Ja, sir.
Norra nr. 2!
Hallå, norra nr. 2!
Ja, sir Duncan?
Den är äntligen klar! Lyssna på den!
Ja, sir. Jag vill gärna lyssna på den.
Men just nu...
Va? Vad är det för fel?
Nåt närmar sig den här riktningen.
Nåt?
Är det en vän som besöker er?
Hörde ni om nyheterna från Schweiz för några dagar sen, sir?
Nyheterna från Schweiz?
Om roboten Mont Blanc som förstördes i en tornado?
En tornado inträffade 100 km härifrån alldeles nyss.
Nåt slags hot närmar sig.
H...hallå!
Jag är snart tillbaka.
Norra nr. 2!
Norra nr. 2...
Norra nr. 2!
Norra...
Vad i hela världen...
Vad är det som händer?
Norra nr. 2...
Det här är...
...den sången.
Sången sprider
sig över hela himlen.
Norra nr. 2...
Norra nr. 2 sjunger...
Sluta sjunga här ute och kom hem snart.
Norra nr. 2...
Det är dags för vår pianoträning.
- Det är jättehäftigt! - Jaså?
Är det en snigel?
Ja.
Trevligt att träffas.
Du måste vara Atom.
Ja.
Undertexter: Anna Gäredal