‫- PLUTO -‬
‫אין טעם!‬
‫האש התפשטה ליער במחוז השלישי!‬
‫אי אפשר להביא עוד מסוקי כיבוי?‬
‫בקצב הזה, כל היערות בהרים יישרפו!‬
‫לעזאזל. למה היא מתפשטת כל כך מהר?‬
‫מה קרה פה?‬
‫כל העצים נעקרו מהשורש.‬
‫משהו התרסק?‬
‫לא קיבלנו דיווח על משהו כזה.‬
‫מון בלאן...‬
‫פרופסור ריינהרדט!‬
‫מון בלאן שלי!‬
‫פרופסור!‬
‫עזבו אותי!‬
‫לא, פרופסור! מסוכן להתקרב!‬
‫האות שלו נעלם...‬
‫איבדתי קשר עם מון בלאן!‬
‫מה קרה, גסיכט?‬
‫נו, ובכן...‬
‫שום דבר.‬
‫אתה נראה עייף לאחרונה.‬
‫אתה לא עובד יותר מדי? אולי תיקח חופשה...‬
‫אני בסדר.‬
‫לא צריך לדאוג.‬
‫כפי שאתם רואים,‬ ‫עשן לבן עדיין מיתמר אחרי יומיים,‬
‫וניתן להבחין בדליקות פזורות.‬
‫לדברי חוקרי התאונות,‬
‫הרובוט של שירות היערנות השווייצרי,‬ ‫מון בלאן,‬
‫נמצא כשהוא מפורק באזור שרפת היער הזו.‬
‫מון בלאן היה רובוט מדריך ביערות‬ ‫שהתפרסם בכל העולם,‬
‫והיה מוכר בזכות התיידדותו עם המוני ילדים,‬ ‫כמו גם עם מטפסי הרים.‬
‫הוא גם עמל רבות על תכנון‬ ‫אסטרטגיה לבירוא יערות‬
‫שתאפשר לנו קיום מאוזן לצד הטבע.‬
‫תנחומים על מון בלאן האהוב מגיעים‬
‫מכל רחבי העולם.‬
‫כן, מדבר גסיכט.‬
‫כן. הבנתי.‬
‫מיד אגיע.‬
‫זה מהעבודה. אני חייב ללכת.‬
‫אבל מה לגבי ארוחת הבוקר שלך?‬
‫הלנה.‬
‫שנצא לטיול כשאוכל לקחת חופשה?‬
‫כדאי שאנוח יותר, נכון?‬
‫לא ציפיתי לשמוע אותך אומר את זה.‬
‫- שם, מסמכי החזר מס -‬
‫הקורבן גר בדירה הזו. ברנרד לנקה, בן 42.‬
‫הוא היה תומך חשוב‬ ‫בחוקים להגנת זכויות הרובוטים.‬
‫הוא היה אנושי?‬
‫כן. בהחלט.‬
‫בחיי, זה זוועתי...‬
‫היי, אתה!‬
‫בבקשה אל תיכנס לזירת הפשע בלי רשות.‬
‫המפקח, שלחו אותו מיורופול.‬
‫נעים מאוד.‬
‫הבנתי. סליחה.‬
‫אני המפקח וולאס מהמשטרה העירונית.‬ ‫נעים מאוד.‬
‫כפי שאתה רואה, עשו פה בלגן אדיר.‬
‫ייקח לנו זמן להבין אם משהו נלקח.‬
‫לא, אני לא חושב שגנב עשה את זה.‬
‫איך אתה יכול להיות בטוח?‬
‫אין סימן לחיפוש דברי ערך.‬
‫בחייך. עם כל הנזק הזה...‬
‫אני יודע להבחין.‬
‫בחדר הזה רק גרמו נזק.‬
‫אז מה אתה חושב על זה?‬
‫מה הדברים האלה שמזדקרים מהראש כמו קרניים?‬
‫כן, מדבר.‬
‫כן.‬
‫מה?!‬
‫מישהו פרץ נקודת ביקורת!‬
‫תזעיקו אמבולנס מוטס מיד!‬
‫רק אתה הותקפת?‬
‫גם רובי היה בנקודת הביקורת.‬
‫השותף שלי...‬
‫כלומר, שוטר רובוט.‬
‫דגם פי-אר-סי-1332...‬
‫לא ייאמן ששוטר רובוט הושמד בקלות כזו.‬
‫המפקח!‬
‫חשוד בשנות ה-20 לחייו שחובש מצחייה אדומה‬ ‫ובעל קעקועים על שתי הזרועות‬
‫נראה כשהוא נמלט לכיוון‬ ‫אזור הפיתוח מחדש בעיר העתיקה.‬
‫טוב, תתחלקו לזוגות ותסרקו...‬
‫היי! אמרתי בזוגות!‬
‫לעזאזל! יורופול בתחת שלי!‬
‫תפסיק להתנגד!‬
‫לא עשיתי כלום!‬
‫יש עקבות של חומר ציפוי‬ ‫משוטר הרובוט על צינור הברזל הזה.‬
‫נרקומן...‬
‫אתה בהשפעת סם בשם "נוי".‬
‫שבלעת לפני כ-40 דקות.‬
‫נכון?‬
‫מי הדילר שלך?‬
‫מישהו בשם שולץ ברחוב קרל-היינץ.‬
‫באיזו שעה פגשת אותו?‬
‫לפני 05:00 הבוקר.‬
‫אם הדילר יאשר מה שאמרת, יהיה לך אליבי.‬
‫זו בערך השעה שבה ברנרד לנקה נרצח.‬
‫נרצח?‬
‫תקפת את השוטר רק כדי להימלט‬ ‫ממעצר על החזקת סמים לא חוקיים.‬
‫והשמדת שוטר רובוט בשם רובי.‬
‫אוכל להקריא לך את הזכויות שלך‬ ‫ולעצור אותך בשקט, או...‬
‫בבקשה אל תירה בי!‬
‫תירגע.‬
‫הנשק הזה יורה רק גז מרדים.‬
‫אני בנוי בצורה‬ ‫שלא מאפשרת לי לפגוע בבני אדם.‬
‫אני... רובוט.‬
‫מי שם?‬
‫שמי גסיכט. אני חוקר מיוחד מיורופול.‬
‫איך אוכל לעזור לך?‬
‫את אשתו של רובי?‬
‫כן.‬
‫לצערי יש לי חדשות טרגיות.‬
‫תרצה תה?‬
‫בגלל שגם אתה רובוט,‬ ‫אתה בטח פשוט תעמיד פנים שאתה שותה.‬
‫עם אורח חיים דומה לזה של בני אדם,‬ ‫אומרים שנוכל לשפר את החושים האנושיים שלנו.‬
‫זה נכון.‬
‫אבל קשה להבין את ההנאה משתיית תה.‬
‫במיוחד עבור דגם מיושן כמוני.‬
‫אני עובדת כמנקה אצל משפחה מסוימת.‬
‫והבן שלהם... ילד אנושי, כמובן.‬
‫המשפחה אימצה כלב לפני שהילד נולד.‬
‫הילד והכלב גדלו כמו אחים.‬
‫אבל הכלב מת.‬
‫תרצי שאמחק חלק מנתוני הזיכרון שלך?‬
‫בבקשה אל תמחק לי זיכרונות‬
‫מבעלי.‬
‫זה נורא.‬
‫הקורבן הוא ברנרד לנקה.‬
‫תומך חשוב בחוקים הבינלאומיים לרובוטים.‬
‫הבנתי.‬
‫בטח יש המון אנשים שלא רואים בעין יפה‬
‫אקדמאי שמתעקש להגן על זכויות רובוטים,‬ ‫כפי שעשה.‬
‫וזו הגופה שנמצאה.‬
‫מה הדברים האלה שדומים לקרניים?‬
‫אני לא בטוח.‬
‫אבל...‬
‫זה...‬
‫זה המקום שבו הושמד‬ ‫מון בלאן משירות היערנות השווייצרי.‬
‫קרניים.‬
‫אתה אומר שאותו אדם אחראי לשתי התקריות?!‬
‫בני אדם לא מסוגלים לפרק לחתיכות‬ ‫רובוט חזק כמו מון בלאן.‬
‫בנוסף, בזמן הרצח הזה‬
‫לא היה סימן לנוכחות אנושית בדירה של לנקה.‬
‫לא היה סימן לנוכחות אנושית...‬
‫רגע, גסיכט.‬
‫לנקה היה אנושי!‬
‫כן.‬
‫בסעיף 13 לחוקים הבינלאומיים לרובוטים‬
‫כתוב, "רובוט לא יוכל‬ ‫לפגוע בבני אדם או להרוג אותם".‬
‫אם יש רובוט שיכול להרוג בני אדם,‬
‫זו תהיה התקרית הראשונה אחרי שמונה שנים...‬
‫אמצא את הרוצח.‬
‫בין אם זה רובוט או בן אדם,‬
‫יש בהם שטן.‬
‫בסיס פסל מוזר, נכון?‬
‫התוכנית המקורית הייתה‬ ‫לבנות עליו פסל ארד של מון בלאן.‬
‫אבל מון בלאן התנגד לזה.‬
‫הוא אמר שזה לא בסדר‬
‫להרוס את הנוף המדהים של האלפים‬ ‫עם פסל ארד שלו.‬
‫לא רק זה,‬ ‫אלא גם התעקש שיום אחד ימחזרו את הברזל שלו.‬
‫"בבקשה הרסו את כל הגוף שלי,‬ ‫התיכו אותו ומחזרו אותו", זה מה שאמר.‬
‫אבל הוא עדיין היה בשיאו...‬
‫מון בלאן היה גיבור אמיתי.‬
‫הוא הצטרף למלחמה המרכז אסייתית ה-39‬ ‫כחבר בכוח שמירת השלום.‬
‫הוא לא רק עזר לממלכת פרס‬ ‫להשיב את השלום אחרי הכאוס ואי השקט,‬
‫אלא גם הצליח לתפוס טרוריסטים‬ ‫במקומות מסתור בלי שפיכות דמים.‬
‫בלעדיו, אסיה לא הייתה מסוגלת להגיע‬ ‫לשלום שממנו היא נהנית עכשיו.‬
‫הוא היה גם משורר.‬
‫הוא היה מסוגל לשיר עם ציפורים‬ ‫ולשוחח עם העצים ביער.‬
‫האנשים האלה התנדבו‬ ‫לעשות את העבודה הזו ללא תגמול.‬
‫כולם אהבו את מון בלאן, הבן שלי.‬
‫מון בלאן. הוא היה המלאך המגן של ההרים.‬
‫בעוד שלושה ימים, עשרות אלפים...‬
‫לא, מאות אלפים יבואו לטקס הזיכרון‬
‫כדי להתאבל על המוות של מון בלאן.‬
‫בלש...‬
‫זו לא הייתה תאונה.‬
‫אומרים שמון בלאן הושמד‬
‫בגלל הטורנדו הענק שהתרחש‬ ‫ממש לפני שרפת היער,‬
‫אבל זה לחלוטין לא נכון.‬
‫בלש, בבקשה תפוס את האדם שאחראי לזה.‬
‫אם תצליח, אז עם הידיים האלה...‬
‫עם הידיים שלי...‬
‫גאוות שווייץ, לא, גאוות העולם.‬
‫מון בלאן יחיה תמיד בלבבותינו.‬
‫אתה ער, גסיכט?‬
‫התחזוקה השגרתית שלך הושלמה.‬
‫תודה, פרופסור הופמן.‬
‫אז איך היה?‬
‫לא נמצא שום דבר חריג.‬
‫חוץ מ...‬
‫כן?‬
‫הרבה אנשים חושבים שרובוטים לא מתעייפים,‬
‫אבל עם דמיון כזה לבני אדם,‬ ‫רובוט יכול להרגיש אפיסת כוחות.‬
‫להפך, הגוף האנושי‬ ‫הוא בסך הכול מנגנון מכני.‬
‫בשימוש רב מדי,‬ ‫כל מנגנון מכני יכול להגיע לתשישות.‬
‫תשישות?‬
‫נראה שאתה מתמודד עם תיקים די מסובכים.‬
‫ראיתי את הטקס לזכר מון בלאן בטלוויזיה,‬
‫אבל הייתי צריך לכבות כדי שלא אבכה.‬
‫חלק מכלי התקשורת דיווחו על תיאוריה שלפיה‬ ‫השמיד את עצמו‬
‫בגלל גל אלקטרומגנטי חריג בגוף שלו.‬
‫אבל כמומחה בנושא,‬
‫אני לא חושב שרובוט עם ביצועים גבוהים כמוהו‬ ‫יכול לסבול מבעיה בסיסית כזו.‬
‫להשמיד רובוט שהיה אהוב על כולם...‬
‫אתה חושב שתמצא את האשם?‬
‫אני מניח שזה לא כל כך קל.‬
‫מצד שני, התיק השני שאתה חוקר‬
‫גם כן נראה מסובך.‬
‫הקורבן בשם לנקה,‬
‫ראיתי אותו כמה פעמים בעימותים טלוויזיוניים‬ ‫וזה לא מפתיע שפגעו בו.‬
‫הוא לא בהכרח עשה משהו שגוי,‬
‫אבל הייתה לו לשון מושחזת.‬
‫זה כאילו שהתנשא על כולם.‬
‫היה ברור שזה ייצור לו אויבים.‬
‫ההפך המוחלט ממון בלאן.‬
‫רובוט ואדם.‬
‫אחד בלי אויבים והשני עם יותר מדי אויבים...‬
‫התמודדות עם שני תיקים קשים כאלה‬ ‫יכולה להתיש אותך, כמובן.‬
‫אפשר לשאול משהו?‬
‫מה?‬
‫האם אפשרי לאדם להיכנס לחדר‬
‫בלי להשאיר עקבות ביולוגיים?‬
‫כלומר, עקבות כל כך מזעריים‬ ‫שהחיישנים שלך לא היו מבחינים בהם?‬
‫כן.‬
‫זו שאלה מעניינת.‬
‫מעניין אם יש דרך...‬
‫אלה שיעורי הבית שלי עד הפעם הבאה.‬
‫סליחה על כל זה.‬ ‫זה אמור להיות המקום שבו אתה נרגע.‬
‫נפסיק לדבר על ענייני עבודה.‬
‫דיברתי עם אשתי על יציאה לחופשה.‬
‫אה, נחמד מאוד.‬
‫נאלץ להתחשב גם בלוח הזמנים של אשתי,‬
‫אז אני לא יודע מתי זה יקרה.‬
‫זה טוב לצאת לחופשות.‬
‫נתונים מראים שטיול בעולם‬
‫מניב תוצאות חיוביות לבינה מלאכותית.‬
‫אולי תעשו משהו נועז ותיסעו ליפן?‬
‫יפן?‬
‫כן, נסעתי לשם פעם‬ ‫בהזמנת אחד מהטכנאים המדעיים שלהם.‬
‫טוקיו אקזוטית ומעניינת.‬
‫יפן, הא? אדבר על זה עם אשתי.‬
‫אגב, גסיכט,‬
‫אתה עדיין חולם את החלום שסיפרת לי עליו?‬
‫כן.‬
‫אני לא מנסה להוציא את זה ממך בכוח,‬
‫אבל אני די מתעניין בחלומות.‬ ‫שנוצרים על ידי בינה מלאכותית.‬
‫הוכח אקדמית שבינה מלאכותית‬
‫כוללת גם תת-מודע.‬
‫ולמרות זאת, נדיר למצוא רובוט שממש חולם.‬
‫כשיתאים לך, תוכל לספר לי על זה?‬
‫בטח.‬
‫הפסיכיאטר פרויד,‬ ‫בן המאה ה-20, אמר משהו כזה,‬
‫"חלומות הם ביטוי של המציאות,‬ ‫לא רק תוצרים של הדמיון שלנו."‬
‫סליחה.‬
‫זה... שוטר רובוט?‬
‫כן, ככה זה נראה.‬
‫הם סיימו את חקירת המז"פ וביקשו להיפטר מזה.‬
‫רובי...‬
‫אפשר להסתכל?‬
‫כן, בטח.‬
‫תרגיש חופשי לקחת איזה חלק שתרצה.‬
‫זה זבל, אחרי הכול.‬
‫תוכל לקבל את כל הגוף תמורת 500 זאוס.‬
‫מה קרה?‬
‫אה, לא.‬
‫זה כלום.‬
‫ממש כלום.‬
‫זה כרטיס הזיכרון של בעלך.‬
‫אולי זה לא ענייני,‬ ‫אבל חשבתי שתרצי לשמור את זה.‬
‫אה, זה בסדר.‬
‫אני ממש מודה לך.‬
‫תודה רבה.‬
‫אני צריך ללכת.‬
‫חכה!‬
‫תוכל לחבר לי את זה?‬
‫הזיכרונות עלולים להכאיב.‬
‫הם עלולים לגרום לך לתקלה.‬
‫אם זה יקרה, אוציא אותו מיד.‬
‫הוא ממש פה.‬
‫גברתי, את חייבת להפסיק!‬
‫מאוחסנים שם גם זיכרונות‬ ‫מהרגעים האחרונים שלו!‬
‫אני מוציא את זה!‬
‫מה זה?‬
‫הא?‬
‫מעניין מה זה...‬
‫מה את רואה?‬
‫אקרין את זה.‬
‫זה מהרגע שבו רובי‬ ‫עצר מכונית בנקודת הביקורת עם השותף שלו.‬
‫זה החשוד.‬
‫אני ממש מצטער.‬
‫לא הייתי צריך להביא לך את זה.‬
‫אני לא יודע איך להתנצל...‬
‫זה לא העניין.‬
‫בעלי הגיב לצינור הברזל של הפושע מיד.‬
‫אקדח ההלם שלו היה מוכן.‬
‫אני מבין.‬
‫זה מוזר שבעלך,‬ ‫רובוט שוטר, הותקף בקלות כזו.‬
‫זה בהחלט תיק חריג...‬
‫לא לזה התכוונתי.‬
‫תסתכל טוב יותר.‬
‫אני רואה את זה כי כרטיס הזיכרון בתוכי.‬
‫השותף שלו הותקף...‬
‫עד הרגע הזה,‬
‫בעלי תיעד את כל התנועות של הפושע.‬
‫אבל ברגע הבא,‬
‫משהו הסיח את דעתו.‬
‫זו הדירה שבה לנקה נרצח!‬
‫תשהי את זה, בבקשה!‬
‫מה זה?‬
‫אגדיל את התמונה.‬
‫זו לא ציפור.‬
‫למה צוות המז"פ לא הבחין בזה?‬
‫היית מבחין בזה‬ ‫רק אם כרטיס הזיכרון היה מחובר אליך.‬
‫בעלי קלט את הצל הזה מיד,‬
‫ומערכת הזיהוי שלו ניתחה את זה.‬
‫אבל אם זה יכול לקפוץ ככה מבניין לבניין...‬
‫כן.‬
‫אבל זה...‬
‫לא רובוט.‬
‫רצח בחדר ללא עקבות של פעילות אנושית.‬
‫מוות של רובוט אהוב על כולם.‬
‫קרניים.‬
‫הזהות אומתה.‬
‫אנא היכנס.‬
‫- גסיכט -‬
‫אתה רובוט, בלש?‬ ‫-כן.‬
‫ואו, ממש לא רואים עליך.‬
‫אם תתקרב אליו יותר מדי,‬
‫הגלים האלקטרומגנטיים שלו‬ ‫עלולים לסכן את הבינה המלאכותית שלך.‬
‫תשתמש בציוד המגן הזה.‬
‫אהיה בסדר.‬
‫אני חסין בפני גלים אלקטרומגנטיים.‬
‫מה?‬
‫אני עשוי מסגסוגת מיוחדת,‬ ‫למרות שאני אולי לא נראה ככה.‬
‫טוב, אם אתה אומר,‬
‫אבל תיזהר.‬
‫עד עכשיו, ארבעה רובוטים נפגעו ממנו.‬
‫זה מחסום נואש בצורה מגוחכת, נכון?‬
‫בסופו של דבר,‬
‫בני אדם לא מסוגלים לשלוט בפחד שלהם‬ ‫בלי אמצעים עלובים כמו אלה.‬
‫בראו-1589.‬
‫ברוך הבא,‬ ‫רובוט מדגם אייץ'-אר-אס-0288, המפקח גסיכט.‬
‫אז אתה רובוט הבלש הכי מתקדם?‬
‫נראה שמערכת הזיהוי שלך עדיין מתפקדת.‬
‫אכן, תודה. היא בעצם רגישה יותר מבעבר.‬
‫מאחר שנגזלה ממני יכולת ההתניידות,‬
‫אני לא יכול שלא להסתקרן‬ ‫לגבי מה שקורה בחוץ.‬
‫באתי לפה היום כי אני רוצה לשאול אותך משהו.‬
‫מה?‬
‫מה עבר במוחו של רובוט מסוים‬ ‫כשהרג אדם לפני שמונה שנים?‬
‫אקדמאי משפטי בשם ברנרד לנקה נרצח.‬
‫אבל לא היו עקבות של נוכחות אנושית בזירה.‬
‫האם הרוצח היה אנושי, או...‬
‫רובוט? ואם זה היה רובוט,‬ ‫למה שיעשה דבר כזה?‬
‫בני האדם בחנו כל היבט שלה.‬
‫כלומר, של הבינה המלאכותית הרצחנית שלי.‬
‫הם חושבים שהיה פגם.‬
‫אבל הם לא הצליחו למצוא שום דבר.‬
‫אין בבינה המלאכותית שלי שום פגם.‬
‫אתה מסוגל לדמיין עד כמה‬ ‫בני האדם היו מבועתים כשגילו את זה?‬
‫בגלל זה הם כולאים אותי במקום כזה.‬
‫אם הם כל כך מפחדים, הם יכולים פשוט‬ ‫לשלוף החוצה את הכידון הזה. אז אמות.‬
‫אבל בני אדם לא מסוגלים לעשות אפילו את זה.‬
‫המפקח גסיכט.‬
‫אם אתה רוצה לדעת עוד על מישהו שרצח,‬
‫אולי נחליף כרטיסי זיכרון?‬
‫אולי תגלה משהו חדש.‬
‫אלה תמונות מודפסות‬
‫של מון בלאן המושמד‬ ‫וזירת הרצח בדירה של לנקה.‬
‫מה לדעתך משמעות הקרניים?‬
‫מבין האלים הקדומים של אירופה,‬
‫לאל המוות היו קרניים.‬
‫הרן הצייד, שלוקח נשמות של לוחמים,‬
‫נקרא גם "המלך המקורנן".‬
‫במיתולוגיה היוונית, האדס הוא מלך השאול.‬
‫או אולי זה אדון השאול במיתולוגיה הרומאית,‬
‫פלוטו.‬
‫פלוטו...‬
‫מי שביצע את הרציחות האלה יכה שוב.‬
‫מון בלאן, שהיה בין הרובוטים הכי מתקדמים,‬ ‫הושמד בקלות.‬
‫התשובה אמורה להיות כבר ברורה לך.‬
‫הרובוטים המתקדמים ביותר‬ ‫שנוצרו עם הטכנולוגיה הכי טובה בעולם.‬
‫רובוטים שיכולים גם להיות‬ ‫נשק להשמדה המונית.‬
‫אתה כבר יודע מה התשובה, נכון?‬
‫חוץ ממך, יש עוד שישה.‬
‫אני עובד.‬
‫אל תעמוד שם סתם. זה מפריע.‬
‫סליחה שנכנסתי בלי רשותך, אדוני.‬
‫נראה שהאבטחה הושבתה.‬
‫זה לא בטיחותי, בהתחשב בעיוורון שלך.‬
‫אף פורץ לא יבוא עד החור הזה‬ ‫בשביל לגנוב ממני.‬
‫אבל סר דנקן...‬
‫מספיק.‬
‫אתה המשרת החדש?‬
‫כן, אדוני.‬
‫הם בטח שוב שלחו מישהו חסר תועלת.‬
‫שמך?‬
‫כן, אדוני. שמי נורת' מס' 2.‬
‫איזה שם משעמם וחסר טעם.‬
‫בסוכנות ההשמה אמרו לי שיש לך רקע צבאי.‬
‫כן, אדוני.‬
‫במלחמה המרכז אסייתית ה-39,‬
‫הייתי משרת של מפקד צבא בריטניה.‬
‫משרת של חייל? אתה בטח נראה די גס.‬
‫אני עוטה גלימה כשאני בסביבת אחרים.‬
‫הבנתי.‬
‫אז כל הגוף שלך הוא נשק.‬
‫תכין לי תה, טוב?‬
‫ודאי, אדוני.‬
‫לגבי הסוג, אני רוצה...‬
‫אל דאגה.‬
‫כבר הורדתי את כל הנתונים שלך.‬
‫הנתונים שלי?‬
‫לפני שבאתי לפה הזדמן לי לצפות בסרט.‬
‫"המלכה במסלול הלוויין."‬
‫התרגשתי מאוד מהחיבור‬ ‫בין המוזיקה והמראות המצולמים.‬
‫גם זה מה"נתונים" שלך?‬
‫לא, זה נגע בי עמוקות.‬
‫הסרט הזה בן יותר מעשר שנים.‬
‫בבקשה.‬
‫כל פסקול שהלחנתי היה להיט ענק‬ ‫וגרף את כל פרסי המוזיקה בסרטים.‬
‫היללו אותי בתור הגאון המוזיקלי העיוור.‬
‫בטח בגולגולת שלך יש ביקורות מהתקשורת.‬
‫"אפילו לגאון פול דנקן נגמר הכישרון."‬
‫נכון?‬
‫איזה בלבולי ביצים.‬
‫אם הייתי מרגיש את הצורך, הייתי יכול‬ ‫להלחין אינספור פסי קול גם עכשיו.‬
‫הגאונות שלי חיה ובועטת.‬
‫אני כותב את התווים ואנשים מוחאים כפיים.‬
‫הם היו יוצאים מאולם הקולנוע דומעים.‬
‫זה לא שאני לא מסוגל להלחין. אני לא רוצה.‬
‫סיימתי עם דברים חסרי משמעות כאלה.‬
‫אבל הרגע עבדת.‬
‫זו הייתה יצירה יפהפייה.‬
‫זה לא לסרט. היצירה הזו היא בשבילי.‬
‫רק בשבילי.‬
‫זה כמו השם שלך.‬ ‫-סליחה?‬
‫משעמם וחסר טעם.‬
‫יצירה יפהפייה? אל תצחיק אותי.‬
‫לנשק צבאי דפוק כמוך‬ ‫אין זכות לדבר על האומנות שלי.‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫כמה הרגת?‬
‫סליחה?‬
‫אני שואל כמה אנשים הרגת‬ ‫במלחמה המרכז אסייתית.‬
‫לפי החוקים הבינלאומיים לרובוטים,‬ ‫אסור לי לפגוע בבני אדם.‬
‫הבנתי. אז הרגת את בני מינך.‬
‫כמה רובוטים השמדת?‬
‫הפסקת לספור?‬
‫לך מפה.‬
‫ארוחה חסרת טעם‬ ‫הופכת להיות תפלה יותר כשאתה בסביבה.‬
‫אלך עכשיו, אדוני.‬
‫מה אתה עושה?! אל תיגע בפסנתר שלי!‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫אני רואה שאתה מלחין רק עם הפסנתר שלך.‬
‫אז?‬
‫עומד לרשותך המון ציוד מוזיקלי מתקדם.‬
‫אלה בדיוק כמוך.‬
‫כינור מלאכותי, חצוצרה מלאכותית,‬
‫תזמורת מלאכותית...‬
‫לא משנה כמה יעמידו פנים, אלה רק מכונות.‬
‫בגלל זה אני לא מתקין עיניים מלאכותיות.‬
‫כל דבר שאראה בעזרת מכונה הוא מלאכותי.‬
‫אין לי צורך בזה.‬
‫המראות האמיתיים הם בזיכרון שלי.‬
‫המראות האמיתיים...‬
‫נוף עיירת הולדתי,‬ ‫שנחרט בזיכרון כשעוד יכולתי לראות.‬
‫כשהיית ילד, בבוהמיה.‬
‫גם זה מהנתונים?‬
‫אין שום דבר חשוב באמת בשטויות כאלה.‬
‫נוף עיירת הולדתי.‬
‫השדות הירוקים.‬
‫משב הרוח העדין.‬
‫ו...‬
‫הזוהר הזהוב ההוא.‬
‫אהפוך את הנוף למוזיקה!‬
‫אמרתי לך לא לגעת בפסנתר שלי!‬
‫סליחה, אדוני.‬
‫אם מכונה כמוך תנגן לפי תווים,‬
‫כל צליל יהיה מלאכותי!‬
‫סר דנקן.‬
‫אנא סלח לי אם חרגתי מתפקידי,‬
‫אבל שמעתי אותך נאנח‬ ‫כשישנת בחדר השינה שלך אתמול בלילה.‬
‫אבל זה נשמע גם כאילו שאתה מזמזם.‬
‫ואני חושב שהלחן ההוא יתאים בצורה מושלמת‬
‫ליצירה שאתה מלחין עכשיו.‬
‫הקטע הזה שאתה תמיד עוצר בו באמצע...‬
‫זה לא מדויק, אבל זה נשמע ככה.‬
‫צא החוצה!‬
‫אין לי צורך ברובוט כמוך.‬
‫צא מהבית הזה!‬
‫אבל...‬
‫זו פקודה. לך!‬
‫פסנתר...‬
‫אני רוצה ללמוד לנגן על פסנתר.‬
‫מה אמרת?‬
‫כמו שאמרת, לא משנה מה אנגן,‬ ‫זה תמיד יהיה מלאכותי.‬
‫אבל אני רוצה להתקרב ככל האפשר לדבר האמיתי.‬
‫נשק כמוך לעולם לא יוכל לנגן בפסנתר!‬
‫עצור! כלי השמדה לא אמור לגעת בדבר כזה!‬
‫המקום שלך הוא בשדה הקרב!‬
‫זו הסיבה.‬
‫זו הסיבה לכך‬ ‫שאני רוצה ללמוד לנגן על פסנתר.‬
‫כי אני לא רוצה לחזור לעולם לשדה קרב.‬
‫אימא!‬
‫אימא...‬
‫אימא!‬
‫חכי, אימא!‬
‫אימא, אל תלכי!‬
‫אימא!‬
‫אתה שם, נורת' מס' 2?‬
‫אמרתי לך לא להיכנס לחדר השינה שלי.‬
‫סר דנקן, ארוחת הבוקר שלך מוכנה.‬
‫חשבתי שפיטרתי אותך.‬
‫אתה עוד שם?‬
‫כמה פעמים אני צריך לומר לך?!‬
‫אל תיגע בפסנתר שלי!‬
‫סר דנקן, בבקשה תקשיב.‬
‫אני חושב שהשתפרתי קצת.‬
‫"השתפרת קצת"?‬
‫השיפור היחיד אצל מכונה‬ ‫יכול להיות רק דיוק הנגינה!‬
‫אנסה לנגן את הלחן שאתה מזמזם, סר דנקן.‬
‫הצלילים שאתה מפיק הם לא מוזיקה!‬
‫הדברים הארורים האלה!‬
‫"פשוט מזינים נתונים‬ ‫ואפשר ליצור אינסוף לחנים?"‬
‫זו בכלל לא מוזיקה!‬
‫המכונות ייהרסו.‬
‫אתה מנסה להגן על בני מינך?‬
‫אז תגיד לי, כמה מבני מינך השמדת?‬
‫הסר את הגלימה שלך והראה לעולם‬ ‫את הנשק המזוויע שהוא גופך!‬
‫עם הגוף הזה שלך, כמה מבני מינך הרגת?!‬
‫גם נשק להשמדה המונית‬ ‫מתוכנת להתנהג בצייתנות‬
‫מול האדון שלו, הא?‬
‫בסדר גמור.‬
‫אתן לך נתונים אמיתיים ומדויקים לגביי.‬
‫הסיבה שבגללה אני נאנח בשינה.‬
‫הסיוט שיש לי כל כך הרבה שנים...‬
‫לא, לא סיוט. מציאות העבר שלי...‬
‫השם האמיתי שלי הוא לא פול דנקן,‬ ‫אלא פאולו הולי.‬
‫נולדתי בבית עני בבוהמיה.‬
‫אבא שלי מת לפני שהייתי מבוגר מספיק לזכור.‬
‫סבלתי ממחלה חמורה מאז שנולדתי‬
‫והראייה שלי הייתה לקויה,‬ ‫אז האושר היחיד שלי היה לשיר שירים.‬
‫אימא שלי הייתה אישה יפהפייה.‬
‫גם בבלויי סחבות, ראשי גברים היו מסתובבים‬ ‫כשהיא עברה ברחוב.‬
‫לכן הנובוריש ההוא פנה אליה.‬
‫ואימא שלי הסתנוורה‬ ‫מתאוות הבצע שלה לכסף של אותו גבר.‬
‫היא בטח הרגישה שאני עול.‬
‫אימא שלי עזבה את הילד החולני שלה...‬
‫אימא שלי נטשה אותי!‬
‫נשלחתי לפנימייה באנגליה.‬
‫לא היו לי חברים,‬
‫ובגלל הגוף החלש שלי התעמרו בי כל השנה.‬
‫אבל הייתי נחוש להמשיך בלימודי המוזיקה שלי.‬
‫כנראה התאמצתי בלי הפסקה,‬
‫כי בשלב מסוים היה לי חום גבוה שלא הפסיק‬
‫ואפילו לא יכולתי להמשיך בלימודי המוזיקה.‬
‫העבירו אותי מבית חולים לבית חולים,‬
‫אבל המצב שלי החמיר.‬
‫הרופאים ויתרו עליי,‬ ‫ומעולם לא שמעתי מאימא שלי.‬
‫חשבתי שאמות.‬
‫רגע אחרון שמתאים מאוד לסיפור של ילד נטוש.‬
‫אז הופיע רופא יפני.‬
‫טכנית, הוא לא היה רופא‬ ‫כי לא היה לו רישיון.‬
‫אני אציל את חייך.‬
‫אבל יכול להיות שתתעוור כתוצאה מכך.‬
‫הניתוח הצליח.‬
‫אבל בדיוק כמו שהרופא חסר הרישיון אמר,‬
‫מאור עיניי נחלש מיום ליום.‬
‫בזמן המועט שנותר לי,‬
‫התעמקתי אפילו עוד יותר בלימודי מוזיקה.‬
‫מוזיקה הייתה כל מה שנותר לי.‬
‫עוד מוזיקה!‬
‫עוד...‬
‫עוד!‬
‫ובסוף,‬
‫החשיכה הגיעה.‬
‫אחרי כמה שנים הודיעו לי שאימא שלי נפטרה.‬
‫היא מעולם לא הצליחה‬ ‫להתחתן עם הנובוריש ההוא.‬
‫שמעתי שהיא מתה לגמרי לבד.‬
‫מגיע לה, כי נטשה את הילד שלה.‬
‫אבל יודע מה?‬ ‫הטירה הזו הייתה שייכת לאותו נובוריש.‬
‫מפאולו הולי לגאון פול דנקן.‬
‫הפכתי למאסטרו של עולם המוזיקה‬ ‫ורכשתי את הטירה לעצמי.‬
‫אימא!‬
‫זה מה שרצית.‬
‫זה מה שניסית להשיג,‬ ‫במחיר של נטישת הילד שלך!‬
‫עכשיו אימא, אראה לך מה באמת חשוב.‬
‫נוף עיירת הולדתנו שאותה נטשת!‬
‫אהפוך את הנוף המרהיב ההוא למוזיקה!‬
‫אראה לך‬ ‫מה אסור לעולם לבני אדם להיפטר ממנו!‬
‫סר דנקן.‬
‫אימא שלך...‬
‫שקט!‬
‫אכתוב לך מכתב המלצה. לך מכאן מחר.‬
‫זו הסיבה לכך‬ ‫שאני רוצה ללמוד לנגן על פסנתר.‬
‫כי אני לא רוצה לחזור לעולם לשדה קרב.‬
‫אני מניח שהשתפר קצת.‬
‫מטעין את עצמו לקראת העזיבה מחר?‬
‫מכונה ארורה.‬
‫יש לו סיוט?‬
‫גם רובוטים חולמים?‬
‫"זה לא שאני לא מסוגל להלחין.‬ ‫אני לא רוצה", הא?‬
‫היי.‬
‫נורת' מס' 2.‬
‫נורת' מס' 2! היי!‬
‫הוא באמת הלך, הא?‬
‫אולי אני באמת כבר לא מסוגל להלחין.‬
‫כמה זמן תגרמו לי לחכות?‬
‫מתי המשרת המחליף...‬
‫שלום, שמי מרשל מחברת אם-סי-אם פיקצ'רז.‬
‫אה, אתה סתם מתעשיית הקולנוע.‬
‫יש בעיה כלשהי, סר דנקן?‬
‫לא, פשוט פיטרתי אתמול משרת רובוט.‬
‫אז, מה אתה רוצה?‬
‫האמת, אני מתקשר לגבי פסקול לסרט.‬
‫הצעת עבודה?‬
‫תן לי את הפרטים. אולי זה יעניין אותי.‬
‫תודה, אדוני.‬
‫תהיתי אם תסכים שנעשה שימוש חוזר‬ ‫באחד מפסי הקול הישנים שלך.‬
‫מה? אז אתה לא רוצה יצירה חדשה?‬
‫אה! הבנתי שפרשת, סר דנקן.‬
‫תשתמש בה איך שבא לך.‬
‫אה, סר דנקן...‬
‫יש הודעה חדשה.‬
‫מדבר ראסל ממשרד התכנון‬ ‫בתזמורת הפילהרמונית הבריטית.‬
‫לגבי ביצוע הסוויטה שלך, שדיברנו עליה בעבר,‬
‫לצערי החלטנו לבטל את הביצוע‬ ‫עקב נסיבות שונות.‬
‫אנחנו מצטערים מאוד.‬ ‫אם תהיה עוד הזדמנות, האם אוכל...‬
‫שמעתי אותך נאנח...‬
‫ואני חושב שהלחן ההוא יתאים בצורה מושלמת...‬
‫סר דנקן.‬
‫חזרתי.‬
‫מה עכשיו? חשבתי שאמרתי לך ללכת.‬
‫הלכתי לבוהמיה.‬
‫לעיירת הולדתך, סר דנקן.‬
‫מה חיפשת שם?‬
‫הלכתי לאסוף שירים.‬
‫בתהליך האיסוף של שירי עם רבים מהאזור ההוא,‬
‫מצאתי אותו,‬
‫את הלחן שאתה מזמזם בשינה.‬
‫אשיר אותו עכשיו.‬
‫עצור! אני לא רוצה לשמוע מכונה שרה!‬
‫אל תפריע עוד יותר לסיוט שעובר עליי!‬
‫לבני אדם יש דברים שיעדיפו לשכוח.‬
‫סר דנקן, החלום שלך הוא לא סיוט.‬
‫זה לא משהו שצריך למחוק כמו החלומות שלי.‬
‫כמו שאמרת, אני בסך הכול נשק.‬
‫במלחמה המרכז אסייתית ה-39,‬ ‫נטרלתי הרבה רובוטים של האויב...‬
‫לא, השמדתי עשרות אלפים מבני מיני.‬
‫הזיכרונות האלה,‬
‫זיכרונות ההרג של אינספור מבני מיני,‬
‫הבינה המלאכותית שלי‬ ‫מציגה אותם שוב ושוב בראש שלי.‬
‫פגשתי איש זקן בבוהמיה.‬
‫הוא ידע המון על שירי עם,‬
‫והוא ידע גם לגבי אותו שיר ספציפי.‬
‫הוא גם זכר‬ ‫שהייתה זמרת נפלאה ששרה את השיר הזה.‬
‫אימא שלך.‬
‫הנתונים שיש לי לגביך, סר דנקן,‬
‫כוללים את אימא שלך.‬
‫אימא שלך לא נטשה אותך כשסבלת ממחלה.‬
‫היא פנתה למולטימיליונר,‬ ‫ג'ונתן ת'ורן, כדי להשיג טיפול.‬
‫ככה היא יכלה לשלם את הסכום האסטרונומי‬ ‫לרופא שהציל את החיים שלך.‬
‫מעולם לא ננטשת.‬
‫אימא שלך הייתה לצידך כשהתעוורת.‬
‫אבל כשהבינה כמה אתה שונא אותה,‬ ‫היא לא יכלה להושיט אליך יד.‬
‫לא...‬
‫לא יכול להיות...‬
‫זו האמת.‬
‫כשאתה נזכר בעיירת הולדתך,‬
‫אתה לא מתעלם מזיכרון חשוב מאוד?‬
‫הזקן בכפר סיפר לי‬
‫איך אתה ואימא שלך‬ ‫החזקתם ידיים ושרתם את השיר הזה יחד‬
‫כשצפיתם בשמש שוקעת בשדות ארץ הולדתכם.‬
‫אימא...‬
‫סליחה.‬
‫זה רק שיר של מכונה.‬
‫החלום שלך הוא לא סיוט.‬
‫החלום שלך הוא לא כמו שלי.‬
‫נורת' מס' 2...‬
‫אל תחזור לעולם לשדה הקרב.‬
‫בוא נתאמן בנגינה על פסנתר.‬
‫כן, אדוני.‬
‫נורת' מס' 2!‬
‫היי, נורת' מס' 2!‬
‫כן, סר דנקן?‬
‫סוף סוף סיימתי! תקשיב!‬
‫כן, אדוני. אשמח מאוד להאזין.‬
‫אבל, כרגע...‬
‫הא? מה העניין?‬
‫משהו מתקרב לכיוון הזה.‬
‫משהו?‬
‫אולי חבר שבא לבקר אותך?‬
‫שמעת את החדשות משווייץ‬ ‫לפני כמה ימים, אדוני?‬
‫החדשות משווייץ?‬
‫אה, על הרובוט בשם מון בלאן שהושמד בטורנדו?‬
‫טורנדו התרחש כ-100 ק"מ מכאן לפני רגע.‬
‫איום כלשהו מתקרב.‬
‫היי!‬
‫אחזור בקרוב.‬
‫נורת' מס' 2!‬
‫נורת' מס' 2...‬
‫נורת' מס' 2!‬
‫נורת'...‬
‫מה לעזאזל?‬
‫מה קורה פה?‬
‫נורת' מס' 2...‬
‫זה...‬
‫השיר הזה.‬
‫השיר מתפשט‬
‫בכל השמיים.‬
‫נורת' מס' 2...‬
‫נורת' מס' 2 שר...‬
‫תפסיק לשיר פה בחוץ ובוא הביתה בקרוב.‬
‫נורת' מס' 2...‬
‫הגיע הזמן לחזרה שלנו בפסנתר.‬
‫זה ממש מעולה!‬ ‫-באמת?‬
‫זה חילזון?‬
‫כן.‬
‫נעים מאוד.‬
‫אתה בטח אטום.‬
‫כן.‬
‫תרגום כתוביות: כפיר מי-בר‬