Turha toivo! Tuli on levinnyt kolmannen piirin metsiin!
Emmekö saa enempää sammutuskoptereita? Tätä rataa koko seutu palaa!
Pahus. Miten se leviää noin nopeasti?
Mitä täällä on tapahtunut?
Puut on revitty juurineen.
Putosiko tänne jotain?
Emme ole saaneet raporttia sellaisesta.
- Mont Blanc... - Professori Reinhardt!
Minun Mont Blancini!
Professori!
- Päästäkää! - On liian vaarallista mennä lähemmäs!
Hänen signaalinsa on sammunut. Yhteyteni Mont Blanciin on katkennut!
Mikä hätänä, Gesicht?
No jaa... Ei tässä mitään.
Olet vaikuttanut väsyneeltä.
Rasitatkohan itseäsi liikaa? Loma voisi tehdä hyvää.
Olen kunnossa. Älä ole huolissasi.
Kuten näette, savua nousee vielä kahden päivän jälkeenkin,
ja liekkejä on yhä havaittavissa.
Onnettomuustutkijoiden mukaan -
Sveitsin metsälaitoksen palvelukseen määrätty robotti Mont Blanc -
löydettiin maastopalon keskeltä palasina.
Mont Blanc oli maailmankuulu vuoristo-opasrobotti.
Hän oli lukemattomien lasten ja kiipeilijöiden ystävä.
Hän kehitti myös luonnon kanssa sopusoinnussa toimivaa hakkuustrategiaa.
Osanottoja rakastetun Mont Blancin poismenon johdosta tulee koko maailmasta.
Niin? Gesicht tässä.
Selvä. Ymmärrän. Tulen pian.
- Työasioita. Täytyy mennä. - Entä aamiaisesi?
Helena.
Lähdetäänkö matkalle jonnekin, kun saan vapaata?
Minunhan pitäisi levätä enemmän.
En odottanut sinun sanovan noin.
Uhri asui täällä. 42-vuotias Bernard Lanke.
Hän oli robottioikeuslakien tärkeä tukija.
- Oliko hän ihminen? - Kyllä oli.
Hitto, miten kamalaa.
Hei, sinä!
Älä tule rikospaikalle ilman lupaa.
Komisario, Europol lähetti hänet.
- Hauska tutustua. - Jaahas. Anteeksi.
Minä olen komisario Wallace. Hauska tavata.
Kuten näette, koko paikka on myllätty.
Vie kauan selvittää, onko täältä viety jotakin.
En usko, että tämä on varkaan käsialaa.
Mitä? Mistä tiedät?
- Täällä ei näy merkkejä ryöstelystä. - Älähän nyt. Tällainen sekasotku...
Näen merkit. Tämä huone on vain tuhottu.
Mitä sitten sanot tästä?
Mitä nuo päästä työntyvät sarvenkaltaiset esineet ovat?
Minä tässä.
Selvä. Mitä?
Joku murtautui sulun läpi.
Ambulanssilento heti tänne!
Oletko ainoa uhri, konstaapeli?
Myös Robby oli tarkastuspisteellä.
Parini.
Siis poliisirobotti.
Malli PRC1332.
Uskomatonta, että poliisirobotti tuhoutui näin helposti.
Komisario!
Käsistä tatuoitu parikymppinen epäilty punaisessa lakissa -
näyttää paenneen kohti vanhan kaupungin rakennustyömaita.
Muodostetaan parit ja etsitään...
Hei! Käskin etsiä pareittain!
Europolista! Niin varmaan.
- Älä nyt riehu! - En ole tehnyt mitään!
Teräsputkessasi on jälkiä poliisirobotin pintakäsittelystä.
Narkkari. Olet noi-huumeen vaikutuksen alaisena.
Vedit sitä 40 minuuttia sitten. Olenko oikeassa?
Keneltä ostat aineesi?
Eräältä Shultzilta Karl-Heinzin kadulta.
Mihin aikaan tapasit hänet?
Tänään ennen aamuviittä.
Jos diileri vahvistaa kertomuksesi, sinulla on alibi.
Bernard Lanke murhattiin ninihin aikoihin.
Murhattiin?
Kävit poliisin kimppuun putken kanssa vain välttääksesi huumepidätyksen.
Tuhosit myös poliisirobotti Robbyn.
Voin lukea sinulle oikeutesi ja pidättää sinut, tai...
- Älä ammu! - Rauhoitu.
Tämä ase ampuu vain unikaasua.
Suunnitteluni estää minua vahingoittamasta ihmisiä. Olen robotti.
Hei. Kuka siellä?
Olen erikoistutkija Europolista. Nimeni on Gesicht.
Miten voin auttaa?
- Oletteko Robbyn vaimo? - Olen.
Minulla on huonoja uutisia.
Saako olla teetä?
Sinäkin olet robotti, joten sinäkin kai vain esität juovasi.
Robotit voivat kuulemma kehittää ihmisvaistojaan elämällä kuin ihmiset.
Se pitää paikkansa.
Teen juomisen viehätystä on silti vaikea ymmärtää.
Varsinkin tällaiselle vanhentuneelle mallille.
Työskentelen erään perheen sisäkkönä.
Ja heidän poikansa. Ihmispojan, tietysti.
Perhe oli ottanut koiran ennen pojan syntymää.
Poika ja koira kasvoivat kuin sisaruksina.
Mutta sitten koira kuoli.
Haluaisitteko, että poistan osan muistinne sisällöstä?
Älä pyyhi muistoja miehestäni pois.
Tämä on kamalaa!
Uhri oli Bernard Lanke, kansainvälisen robottioikeusjärjestön avainjäsen.
Vai niin. Moni varmasti paheksuu sellaista ihmistä,
joka puolustaa robottien oikeuksia Lanken tavoin.
Tässä on paikalta löytynyt ruumis.
Mitä nuo sarvimaiset asiat ovat?
En tiedä.
Mutta...
Tuohan on...
Tällä paikalla Sveitsin metsähallituksen Mont Blanc tuhottiin.
Sarvet!
Vihjaatko, että näiden rikosten tekijä olisi sama?
Mont Blancin kaltaisen vankan robotin pilkkominen on ihmiselle mahdotonta.
Lisäksi Lanken murhahetkellä -
hänen asunnossaan ei ollut jälkeäkään ihmisen läsnäolosta.
Vai ei jälkeäkään ihmisistä...
- Hetkinen, Gesicht. Lankehan oli ihminen! - Niin oli.
Kansainvälisen robottilain artikla 12 -
kieltää ihmisen vahingoittamiseen pystyvät robotit.
Jos liikkeellä on ihmisen tappamaan pystyvä robotti,
kerta olisi ensimmäinen kahdeksaan vuoteen.
Minä etsin syyllisen.
Olipa kyseessä robotti tai ihminen, hänen sisällään asuu paholainen.
Outo jalusta, vai mitä?
Alun perin sille oli tarkoitus rakentaa Mont Blancin pronssipatsas.
Mont Blanc kuitenkin vastusti ajatusta.
Hänestä oli väärin pilata alppimaisemat pronssipatsaalla hänestä itsestään.
Lisäksi hän sanoi olevansa jonakin päivänä romurautaa.
Hän pyysi hajottamaan, sulattamaan ja kierrättämään koko kehonsa.
Hän oli vielä parhaassa terässään.
Mont Blanc oli todellinen sankari.
Hän osallistui 39. Keski-Aasian sotaan rauhanturvajoukkojen riveissä.
Hän auttoi Persian kuningaskuntaa palauttamaan sekasorron keskelle rauhan -
sekä pidätti terroristeja vuodattamatta verta.
Ilman häntä Aasia ei olisi saavuttanut nykyään vallitsevaa rauhaa.
Hän oli myös runoilija.
Hän lauloi lintujen mukana ja keskusteli metsän puiden kanssa.
Nuo ihmiset ryhtyivät tähän vapaaehtoistyönä ilman palkkaa.
He kaikki rakastivat Mont Blancia, minun poikaani.
Mont Blanc. Hän oli vuorten suojelusenkeli.
Kolmessa päivässä kymmenet tuhannet...
Ei, vaan sadat tuhannet vaeltavat muistomerkille -
suremaan Mont Blancin kuolemaa.
Kuulkaa, etsivä. Tämä ei ollut onnettomuus.
Mont Blancin sanotaan tuhoutuneen -
juuri ennen metsäpaloa syntyneen valtavan pyörremyrskyn vuoksi,
mutta se ei ole totta.
Ottakaa kiinni se, joka tämän teki!
Jos otatte, minä näillä käsillä...
Omin käsin!
Ei vain Sveitsin, vaan koko maailman ylpeys.
Mont Blanc elää ikuisesti sydämissämme.
Oletko hereillä, Gesicht? Määräaikaishuoltosi on valmis.
Kiitos, professori Hoffman.
- Miten se sujui? - Aivan kuten tavallista. Paitsi...
Niin?
Useimmat luulevat, etteivät robotit väsy,
mutta näin ihmisenkaltainen robotti voi kokea uupumusta.
Itse asiassa ihmiskehokin on pekkä mekanismi.
Mikä tahansa mekanismi väsyy liiallisessa käytössä.
Väsyy?
Sinulla taitaa olla varsin vaikeita tapauksia.
Näin Mont Blancin muistomerkin TV:ssä,
ja minun piti sammuttaa uutiset välttääkseni kyynelet.
Erään teorian mukaan -
hän olisi itsetuhoutunut sähkömagneettisen poikkeusaallon takia.
Alan asiantuntijana en usko,
että niin edistynyt robotti voisi kärsiä niin perustason ongelmasta.
Tuhota nyt kaikkien rakastama robotti. Luuletko löytäväsi tekijän?
Se ei taida olla kovin helppoa.
Toisaalta toinenkin tutkimasi tapaus näyttää monimutkaiselta.
Uhri nimeltä Lanke.
Olen nähnyt hänet usein väittelyissä. Ei ihme, että hänet otettiin kohteeksi.
Ei hän ehkä tehnyt mitään väärää, mutta hänellä oli terävä kieli.
Oli kuin hän olisi halveksinut kaikkia. Sellaisella saa vihamiehiä.
Hän oli kuin Mont Blancin vastakohta.
Robotti ja ihminen.
Toisella ei yhtään vihollista ja toisella taas liikaa.
Tällaisten vaikeiden tapausten tutkiminen tietenkin uuvuttaa.
- Saanko kysyä erästä asiaa? - Mitä?
Voiko ihminen livahtaa huoneeseen jättämättä lainkaan biologisia jälkiä?
Tarkoittanet niin pieniä jälkiä, etteivät anturisi havaitse niitä.
Kyllä.
Mielenkiintoinen kysymys.
Olisikohan jokin tapa...
Olkoon se kotiläksyni ensi kerraksi.
Anteeksi tästä. Sinun pitäisi rentoutua täällä.
Ei puhuta enää töistä.
Olen keskustellut vaimoni kanssa lomamatkasta.
Kuulostaa mukavalta.
En tosin tiedä, milloin olemme yhtä aikaa vapaalla.
Matkustaminen on hyvä.
Tutkimusten mukaan maailman näkeminen tuottaa tekoälylle positiivisia tuloksia.
- Heittäydy rohkeaksi ja lähde Japaniin. - Japaniinko?
Niin! Kävin siellä kerran erään teknikon kutsumana.
Tokio on eksoottinen ja kiintoisa kaupunki.
Vai Japaniin. Puhun asiasta vaimoni kanssa.
Muuten, Gesicht, näetkö yhä sitä unta, josta kerroit aiemmin?
Näen.
En tarkoita udella mitään,
mutta tekoälyn näkemät unet kiehtovat minua.
On tieteellisesti todistettu, että myös tekoälyllä on alitajunta.
Siitä huolimatta on harvinaista törmätä unia näkevään robottiin.
- Voisitko kertoa unistasi, kun jaksat? - Toki.
1900-luvun psykiatri Freud sanoi jotakin tällaista:
"Unet ovat todellisuuden ilmentymiä, eivät vain mielikuvituksen tuotoksia."
Anteeksi.
- Onko tuo poliisirobotti? - Siltä se vaikuttaa.
Rikostekninen analyysi valmistui, ja se piti hävittää.
Robby.
Saisinko vilkaista?
Mikä ettei. Ota mitä osia haluat. Romuahan se on.
Saat koko ruumiin 500 ZEUSilla.
Mikä hätänä?
Ei... Ei mikään.
Ei tässä mitään.
Tämä on miehesi muistisiru.
Tämä voi olla sopimatonta, mutta ehkä haluatte sen.
Ei lainkaan. Olen hyvin kiitollinen. Kiitos.
Minun on nyt mentävä.
Hetki!
Voisitko syöttää tämän minuun?
Muistot voivat olla tuskallisia.
Ne voivat aiheuttaa toimintahäiriöitä. Jos niin käy, poistan sirun heti.
Hän on nyt tässä.
Rouva, teidän täytyy lopettaa! Sirulla ovat myös miehenne viime hetket!
- Otan sen pois! - Mitä tämä voi olla?
Mitähän tuo on...
- Mitä näette? - Näytän sinulle.
Tässä Robby pysäyttää auton parinsa kanssa tarkastuspisteellä.
Tuossa on epäilty.
Olen pahoillani En olisi saanut tuoda sirua teille.
- En tiedä, mitä sanoisin. - En minä sitä.
Mieheni reagoi epäillyn teräsputkeen välittömästi.
- Hänellä oli lamautin valmiina. - Ymmärrän.
Outoa, että poliisirobotin kimppuun pääsi noin helposti.
- Tämä on epätavallinen tapaus... - En tarkoita sitä.
Katsokaa tarkemmin.
Minä näen sen, koska muistisiru on sisälläni.
Hänen parinsa kimppuun hyökättiin.
Tähän hetkeen asti mieheni oli hyvin tietoinen epäillyn liikkeistä,
mutta seuraavassa hetkessä jokin harhautti häntä.
Tuo on se talo, jossa Lanke murhattiin!
Pysäyttäkää muisto!
- Mikä tuo on? - Zoomaan siihen.
Se ei ole lintu.
Mikseivät rikostekniset tutkijat huomanneet tätä?
Huomasin ohikiitävän vilahduksen vain, koska muistisiru on minussa.
Mieheni huomasi tämän varjon heti,
ja hänen tunnistusjärjestelmänsä analysoi sen.
Jos se voi hyppiä rakennuksesta toiseen tuolla tavalla...
Niinpä. Mutta tuo -
ei ole robotti.
Murha huoneessa, jossa ei ole jälkeäkään ihmisistä.
Kaikkien rakastaman robotin kuolema.
Sarvet.
Henkilöllisyys vahvistettu. Astukaa sisään.
- Oletko sinä robotti? - Olen.
En olisi arvannut ulkonäöstäsi.
Jos menet liian lähelle,
hänen sähkömagneettiset aaltonsa voivat sotkea tekoälysi.
Käytä suojavarusteita.
Pärjään kyllä. Sähkömagnetismi ei läpäise minua.
Mitä?
Minut on tehty erikoisseoksesta, vaikka se ei näy päälle.
No jos kerran sanot niin, mutta ole varovainen.
Hänen uhrikseen on joutunut jo neljä robottia.
Miten älytön ja epätoivoinen barrikadi, vai mitä?
Ihmiset eivät hallitse pelkoaan ilman tällaisia säälittäviä keinoja.
Brau1589.
Tervetuloa, robottimalli HRS0288. Komisario Gesicht.
Olet siis edistynein rikospoliisirobotti?
Tunnistusjärjestelmäsi näyttää yhä toimivan.
Se todella toimii, kiitos. Se on jopa herkempi kuin ennen.
Koska minulta on viety keinot liikkua,
olen väkisinkin utelias ulkomaailman tapahtumien suhteen.
Tulin tänne, koska minulla on sinulle kysymys.
Mikä se on?
Mitä erään robotin mielessä liikkui, kun se tappoi ihmisen kahdeksan vuotta sitten?
Bernard Lanke -niminen oikeustieteilijä murhattiin.
Paikalla ei kuitenkaan ollut jälkeäkään ihmisistä.
Oliko tappaja ihminen vai...
Robottiko? Ja jos hän oli robotti, miksi hän tekisi sellaista?
Ihmiset tutkivat sen läpikotaisin.
Murhanhimoisen tekoälyni siis.
He katsoivat, että sen täytyi olla viallinen.
Mitään vikaa ei silti löytynyt.
Tekoälyssäni ei ollut pienintäkään vikaa.
Voitko kuvitella, miten tämä tieto kauhistutti ihmisiä?
Siksi minua pidetään täällä lukkojen takana.
Jos heitä alkaa pelottaa, he voivat vetää keihään ulos, ja minä kuolen.
Mutta eivät ihmiset pysty siihenkään.
Komisario Gesicht.
Jos haluat tietää enemmän murhan tehneestä robotista,
miksemme vaihtaisi muistisiruja?
Voisit oppia yhtä ja toista.
Nämä kuvat ovat Mont Blancin tuhosta ja Lanken murhapaikasta.
Mitä luulet sarvien tarkoittavan?
Euroopan muinaisessa jumalistossa kuoleman jumalalla oli sarvet.
Herne Metsästäjää, joka vie soturien sielut,
kutsuttiin myös Sarvekkaaksi kuninkaaksi.
Kreikkalaisessa mytologiassa alamaailman kuningas on Haades.
Tai ehkä roomalaisen mytologian alamaailman herra Pluto.
Pluto...
Näiden rikosten tekijä iskee uudestaankin.
Mont Blanc oli kaikista roboteista edistyneimpiä, mutta tuhoutui helposti.
Vastauksen pitäisi olla jo valjennut sinulle.
Maailman edistyneimmällä teknologialla valmistetut huippurobotit.
Robotit, jotka voivat olla myös joukkotuhoaseita.
Tiedät jo vastauksen, etkö tiedäkin?
Sinut mukaan lukien teitä on vielä kuusi.
Olen töissä. Älä seisoskele siinä. Se häiritsee.
Anteeksi, että tulin sisään ilman lupaa. Turvajärjestelmät on kytketty pois.
Sokeutenne huomioon ottaen se ei ole turvallista.
Eivät murtovarkaat tule tänne erämaahan ryöstämään minua.
- Mutta Sir Duncan... - Riittää.
- Oletko sinä uusi hovimestari? - Olen.
Varmaankin ne lähettivät taas jonkun turhakkeen.
- Onko sinulla nimeä? - On. Nimeni on North No.2.
Miten ikävystyttävä ja mauton nimi.
Työnvälitystoimiston mukaan sinulla on sotilastaustaa.
Kyllä. Olin 39. Keski-Aasian sodassa brittiarmeijan ylipäällikön hovimestarina.
Vai sotilaan hovimestari? Olet varmasti rujon näköinen.
- Käytän muiden seurassa viittaa. - Vai niin.
Koko kehosi on siis ase.
- Laitahan minulle teetä. - Tietenkin.
- Mitä tulee teelaatuun... - Ei huolta. Olen ladannut kaikki tietonne.
Vai tietoni.
Ennen kuin tulin, sain tilaisuuden katsoa elokuvan.
Kuningatar kiertoradalla.
Musiikin ja kuvien sulautuminen yhteen kosketti minua syvästi.
Tuliko tuokin sieltä tiedoistasi?
Ei, vaan liikutuin sydämeni pohjasta asti.
Se elokuva on yli kymmenen vuotta vanha.
Olkaa hyvä.
Jokainen sävellykseni oli menestys ja kahmi elokuvamusiikkipalkintoja.
Minua ylistettiin sokeana nerona.
Pääkopastasi löytyvät varmasti myös median kritiikit.
"Jopa Paul Duncanin kaltaisen neron lahjat ovat ehtyneet."
Olenko oikeassa? Pöyristyttävää roskaa.
Voisin edelleen säveltää loputtomasti musiikkia, jos haluaisin.
Nerouteni on yhä voimissaan.
Kirjoitan nuotteja, ja ihmiset taputtavat.
He lähtevät teatterista kyynelet silmissä.
Osaisin minä säveltää. En vain sävellä. Hylkäsin niin triviaalit asiat.
Tehän olitte äsken töissä.
Se oli kaunis kappale.
En sävellä sitä elokuvaa, vaan itseäni varten.
Vain itseäni.
- Tämä on aivan kuin nimesi. - Anteeksi?
Ikävystyttävää ja mautonta.
Vai kaunis kappale? Älä naurata.
Tuollaisella aseenromulla ei ole oikeutta puhua taiteestani!
Olen pahoillani.
- Montako sinä tapoit? - Anteeksi?
Kysyin, kuinka monta tapoit Keski-Aasian sodassa.
Kansainvälinen robottilaki kieltää minua vahingoittamasta ihmisiä.
Vai niin. Tapoit siis teikäläisiä.
Montako robottia tuhosit?
Menitkö sekaisin laskuissa?
Mene pois.
Teet mauttomasta ateriasta entistäkin mauttomamman.
Minä poistun, herra.
Mitä sinä teet? Älä koske flyygeliini!
Pahoitteluni.
Sävellätte näemmä vain flyygelillä.
Entä sitten?
Käytössänne on paljon huippuluokan musiikkilaitteistoa.
Ne ovat aivan kuin sinä.
Epäaito viulu, epäaito trumpetti,
epäaito orkesteri.
Ne teeskentelevät, mutta ovat vain koneita.
Siksi en ota keinosilmiä.
Kaikki, mitä näkisin koneiden avulla, olisi epäaitoa.
En kaipaa sellaista.
Aidot maisemat ovat muistoissani.
Aidot maisemat...
Kotikaupunkini maisemat, jotka taltioin, kun vielä näin.
Kun olitte lapsi Böömissä.
Tuliko tuokin tiedoista? Ei sellaisella hölynpölyllä ole mitään merkitystä.
Kotikyläni maisemat.
Vihreät niityt.
Leuto tuulenhenkäys, ja -
se kultainen hehku.
Muutan sen maiseman musiikiksi!
Kielsinhän koskemasta flyygeliini!
Pahoitteluni.
Jos kaltaisesi kone soittaisi nuoteista, jokainen sävel olisi epäaito!
Sir Duncan, pahoittelen tungettelua,
mutta kuulin teidän vaikeroivan makuuhuoneessanne viime yönä.
Kuulosti siltä, kuin olisitte samalla hyräillyt.
Uskon, että hyräilemänne melodia -
sopisi täydellisesti teokseen, jota sävellätte.
Siihen kohtaan, johon aina pysähdytte.
En osaa toistaa sitä tarkasti, mutta näin se meni.
Häivy!
En tarvitse tuollaista robottia.
- Häivy tästä talosta! - Mutta...
Tämä on käsky. Häivy!
Piano...
Haluaisin oppia soittamaan pianoa.
Mitä sanoit?
Kuten sanoitte, kaikki soittamani voi aina olla epäaitoa.
Haluaisin kuitenkin päästä mahdollisimman lähelle aitoa.
Ei tuollainen ase voisi ikinä osata soittaa!
Lopeta! Tuhon välikappale ei koske soittimeeni!
Sinä kuulut taistelukentälle!
Siksi juuri.
Siksi haluaisin oppia soittamaan pianoa.
Koska en halua enää koskaan taistelukentälle.
Äiti!
Odota, äiti!
Äiti, älä mene! Äiti!
Äiti!
Oletko siinä, North No.2?
Kielsin sinua tulemasta makuuhuoneeseeni.
Sir Duncan, aamiaisenne odottaa.
Luulin antaneeni sinulle potkut.
Oletko vielä siinä?
Montako kertaa tämä täytyy sanoa?
Älä koske flyygeliini!
Sir Duncan, kuunnelkaa.
- Olen jo vähän taitavampi. - "Vähän taitavampi"?
Kone voisi kehittyä vain soittamaan tarkemmin.
Yritän soittaa melodian, jota hyräilette unissanne.
Tuottamasi äänet eivät ole musiikkia.
Mokomat rakkineet!
"Syötä vain tiedot, niin voit luoda loputtomasti melodioita."
Se ei ole musiikkia nähnytkään!
Rikotte laitteet.
Yritätkö suojella kaltaisiasi?
Kysynpä taas: montako teikäläistä sinä tuhosit?
Riisu viittasi ja paljasta maailmalle kammottava ase, joka kehosi on.
Kuinka monta kaltaistasi tapoit tuon kehosi avulla?
Onko joukkotuhoase ohjelmoitu olemaan tottelevainen herransa edessä?
Hyvä on. Annan sinulle hieman aitoa ja paikkansa pitävää tietoa itsestäni:
syyn, miksi vaikerran unissani.
Se on painajainen, jota olen nähnyt vuosikaudet.
Ei, vaan se on todellinen menneisyyteni.
Oikea nimeni ei ole Paul Duncan, vaan Paulo Holy.
Synnyin köyhään böömiläistaloon.
Isäni kuoli ennen kuin olin kyllin vanha muistaakseni hänet.
Olin syntymästä asti vakavasti sairas -
ja näköni oli huono, joten ainoa iloni oli laulaa lauluja.
Äitini oli kaunis nainen.
Ryysyissäänkin hän käänsi miesten päät kävellessään kadulla.
Siksi se nousukas kiinnostui hänestä.
Ahneus miehen rahoja kohtaan sokaisi äitini.
Kaipa hän koki minut taakaksi.
Äitini jätti sairaan lapsensa...
Äitini hylkäsi minut!
Minut lähetettiin sisäoppilaitokseen Englantiin.
Minulla ei ollut ystäviä, ja hauraan kehoni vuoksi minua piinattiin jatkuvasti.
Halusin silti palavasti jatkaa musiikin opintojani.
Taisin rasittaa itseäni liikaa,
koska lopulta minulle nousi pysyvä kuume,
enkä voinut jatkaa edes musiikin opiskelua.
Minua palloteltiin sairaalasta toiseen, mutta vointini vain huononi.
Lääkärit luovuttivat, enkä ikinä enää kuullut äidistäni.
Luulin kuolevani.
Miten sopiva loppu hylätylle lapselle.
Silloin paikalle tuli japanilainen lääkäri.
Virallisesti hän ei ollut lääkäri. Hänellä ei ollut lupaa.
Minä pelastan henkesi,
mutta se saattaa riistää sinulta näön.
Leikkaus onnistui.
Mutta kuten laiton lääkäri oli sanonut, näköni heikkeni päivä päivältä.
Vähän jäljellä olevan ajan -
käytin entistä ankarampaan musiikin opiskeluun.
Minulla ei ollut muuta kuin musiikki.
Lisää musiikkia.
Lisää, lisää.
Lisää!
Lopulta laskeutui pimeys.
Muutamaa vuotta myöhemmin sain tiedon äitini kuolemasta.
Hän ei päässyt sen nousukkaan kanssa naimisiin.
Hän kuulemma kuoli yksin. Lapsenhylkääjä sai ansionsa mukaan!
Mutta tiedätkö mitä? Tämä linna kuului sille nousukkaalle.
Paulo Holysta nerokkaaksi Paul Duncaniksi.
Nousin musiikkimaailman maestroksi ja otin linnan omakseni.
Äiti! Tätähän sinä halusit.
Tämä oli haaveesi, ja maksoit siitä hylkäämällä lapsesi!
Nyt näytän sinulle, äiti, mikä on todella tärkeää.
Maisemat kotikaupungistamme, jonka sinä jätit!
Muutan upeat maisemat musiikiksi!
Näytän sinulle, mitä ihminen ei saisi ikinä heittää pois!
Sir Duncan.
- Äitinne... - Vaiti!
Voin kirjoittaa suosituskirjeen. Lähdet täältä huomenna.
Siksi haluaisin oppia soittamaan pianoa.
Koska en halua enää koskaan taistelukentälle.
Kaipa siitä tuli vähän taitavampi.
Lataako se itseään huomista lähtöä varten?
Kirottu kone.
Näkeekö se painajaista?
Näkevätkö robotitkin unia?
"Osaisin minä säveltää. En vain sävellä." Niinkö?
Hei.
North No.2.
North No.2, hei!
Sekö tosiaan lähti?
Ehkä en osaakaan enää säveltää.
Kauanko minun pitää vielä odottaa? Milloin uusi hovimestari...
Päivää. Olen Marshall MCM Pictures -studiolta.
- Olet pelkkä elokuvamies. - Onko jokin hätänä, Sir Duncan?
Ei. Annoin vain hiljattain hovimestarirobotille potkut.
Mitä sinä haluat?
Asiani koskee erään elokuvan musiikkia.
Siis työtarjous.
Kerro lisää. Tiedä vaikka kiinnostuisin.
Paljon kiitoksia.
Mietin, suostuisitteko antamaan vanhaa musiikkianne uuteen käyttöön.
Et siis pyydäkään uutta musiikkia?
Voi, olin siinä käsityksessä, että olette jo eläkkeellä.
Tee musiikillani mitä haluat.
Oi, Sir Duncan...
Sinulle on uusi viesti.
Täällä Russell Britannian filharmonikkojen kansliasta.
Soitan säveltämänne sarjan esityksestä, josta jo keskustelimme.
Päätimme valitettavasti peruuttaa esityksen monestakin syystä.
Olen pahoillani. Jos tarjoutuu uusi tilaisuus...
Kuulin teidän vaikeroivan...
Uskon, että hyräilemänne melodia sopisi täydellisesti...
Sir Duncan.
Olen palannut.
Mitä nyt? Minähän käskin sinun häipyä.
Menin Böömiin. Kotikaupunkiinne, Sir Duncan.
Mitä asiaa sinulla sinne oli?
Menin keräämään lauluja.
Kerätessäni seudun monia kansanlauluja -
löysin sen.
Melodian, jota hyräilette unissanne.
Laulan sen nyt.
Ei! En halua kuulla koneen laulua!
Älä enää puutu painajaiseeni!
Ihmisillä on asioita, jotka me haluamme unohtaa!
Sir Duncan, unenne ei ole painajainen.
Sitä ei pidä pyyhkiä pois, toisin kuin minun uneni.
Kuten sanoitte, minä olen vain ase.
39. Keski-Aasian sodassa lamautin lukuisia vihollisrobotteja...
Ei, vaan tuhosin kymmeniä tuhansia kaltaisiani.
Nuo muistot lukemattomien kaltaisteni tappamisesta...
Tekoälyni toistaa niitä mielessäni yhä uudelleen.
Tapasin Böömissä erään vanhan miehen.
Hän tunsi kansanlaulut hyvin. Myös sen etsimäni laulun.
Hän muisti myös erään laulajan, joka lauloi sitä laulua upeasti.
Laulaja oli äitinne.
Teitä koskevat tiedot, jotka minulla on, sisältävät myös äitinne tiedot.
Äitinne ei hylännyt teitä, kun kärsitte sairaudestanne.
Hän lähestyi monimiljonääri Jonathan Thornia saadakseen teille hoitoa.
Niin hän pystyi maksamaan teidät pelastaneen lääkärin valtavan palkkion.
Äitinne ei hylännyt teitä.
Hän oli vierellänne, kun sokeuduitte.
Hän kuuli, miten vihasitte häntä, eikä voinut ojentaa teille kättään.
Ei...
Ei voi olla.
Se on totuus.
Kun muistelette kotikaupunkianne, ettekö sivuuta erään tärkeän muiston?
Tapaamani vanhus kertoi,
miten äitinne ja te lauloitte tätä laulua käsi kädessä -
katsellessanne auringonlaskua kotimaanne niityillä.
Äiti...
Äiti!
Pyydän anteeksi.
Se oli vain koneen laulua.
Unenne ei ole painajainen.
Unenne ei ole kuin minun uneni.
North No.2...
Älä koskaan palaa taistelukentälle.
Harjoitellaan pianonsoittoa.
Selvä.
North No.2!
Hei, North No.2!
Niin, Sir Duncan?
Se on viimein valmis! Kuuntele.
Hyvä on. Kuulen teoksen mielelläni,
mutta juuri nyt...
Mikä hätänä?
Jokin lähestyy meitä.
Jokin? Onko joku ystäväsi tulossa käymään?
Kuulitteko uutiset Sveitsistä joitakin päiviä sitten?
Uutiset Sveitsistä?
Puhutko Mont Blanc -nimisen robotin tuhoutumisesta pyörremyrskyssä?
Sadan kilometrin päässä täältä syntyi hetki sitten pyörremyrsky.
Jonkinlainen uhka lähestyy.
Hei!
Palaan pian.
North No.2!
North No.2...
North No.2!
North...
Mitä merkillistä...
Mitä nyt tapahtuu?
North No.2...
Tämä on...
Tämä on se laulu.
Laulu leviää koko taivaan poikki.
North No.2...
North No.2 laulaa!
Lakkaa laulamasta siellä ja tule pian kotiin.
North No.2...
Nyt on soittoharjoituksen aika.
- Se on mieletön! - Onko?
- Onko tuo etana? - On.
Hauska tavata.
Sinä olet varmaankin Atom.
Niin olen.
Tekstitys: Riku Kanninen