ПОСМІШКА ДЛЯ СПАДКОЄМЦЯ
-Отакої. -Тату.
Ох.
Дозволите подавати?
Так, звісно.
О, найкращий фахівець тут.
Давно не бачилися.
Доброго дня, як у вас справи?
Якщо вона найкращий фахівець,
у неї має бути багато талантів.
Зовсім ні.
Він просто добрий до мене.
Дозвольте спочатку подати суп.
Усе вже вирішено, немає сенсу тягнути.
Тепер, коли ти вже маєш посаду,
у тебе є рік, щоб одружитися з Ю-Рі.
Вибачте. Перепрошую.
З вами все гаразд?
Не поранилися?
Вибачте.
Я запитав, чи з вами все гаразд.
Що?
Так, усе добре.
Ви можете порізатися. Відійдіть, я приберу.
Ні, пане, я сама.
Я приберу.
Перепрошую, пане.
Дозвольте мені.
-Са-Ран, можеш іти. -Ні, пані.
-Я… -Са-Ран?
Вибачте.
-Пане Ку. -Так.
Оце так.
-Приємний смак. -Правда?
ЕПІЗОД 13
Коли я побачив, як Вон організував 100-річний ювілей, подумав:
«А цей хлопець уміє ламати комедію».
Але, схоже, він не прикидався.
Він справді дбає про співробітників.
Тому він мені й подобається.
Він піклується навіть про таких, як вона.
Він не такий, як усі ці пафосні чоловіки.
А я радий, що тобі саме це в ньому подобається.
Ми з головою Ханом візьмемо підготовку до весілля на себе.
Зрозуміли?
Так, тату.
Воне.
А ти?
Я…
кохаю іншу дівчину.
Як ви могли таке допустити?
Вибачте.
Як ви з такими навичками потрапили в «Землю королів»?
Вибачте.
Я сама подаватиму, а Са-Ран мені допоможе.
Як я можу після такого випустити її туди?
Я сама подам. Залишайтеся на другому поверсі.
Хіба новачкові не занадто складно буде на другому поверсі?
Тому ти будеш там за головну.
-Ха-Но. -Так, пані.
Коли в «Землі королів» стали такими розхлябаними?
При мені такого не було.
Кімната в кінці коридору.
Цього разу без помилок.
Так, пані.
Я думав, Вон ще дитина, а він, виявляється, зовсім дорослий.
У нього навіть дівчина є.
-Ти її дуже кохаєш? -Так.
Звичайно.
Чоловік має вміти кохати жінку.
Але ми зібралися не для того, щоб дізнатися, в кого ти закохався.
Ми обговорюємо шлюб.
Йдеться лише про тебе з Ю-Рі.
Я вже все сказав.
Вибачте,
але в мене немає почуттів до Ю-Рі.
-І це не зміниться. -Воне.
Усе добре.
Усі спочатку закохуються, потім розлюблюють.
Це нормально. Не хвилюйтеся.
Воне.
Кохай її скільки хочеш, а потім кинеш.
Ми все одно одружимося.
Хоч вона й моя дочка, у неї таке велике серце.
Ось чому я на неї око поклав.
У неї велике серце.
Я сказав…
що кохаю іншу дівчину, але нікому й діла немає.
Я спочатку засмутився.
Але, думаю, не варто переживати.
Зрештою
мене теж не цікавлять розмови про шлюб.
Я вже піду.
Сподіваюся, ви добре проведете час.
І ти, Ю-Рі.
Наступного разу побачимося наодинці.
Мені здавалося, що твій синок макуха.
Але він таки з характером.
Так, тату?
Він із кожним разом усе кращий.
Так, він мені подобається.
Перепрошую за нього.
Усе гаразд.
Він усе одно мій.
Я його нікому не віддам,
не хвилюйтеся.
Абонент тимчасово недоступний…
Треба поговорити.
Чому слухавку не береш?
Телефон у шафці. Мені треба працювати.
Мені шкода, що ти все чула.
Поговоримо пізніше.
Ти сердишся?
Ні.
Просто несподівано вийшло.
Цього не буде.
Зрозуміло?
Зрозуміло.
Потім поговоримо. Потрібно швидше подати.
Але чому ти тут працюєш?
Це ж не готель.
Сама не знаю.
Мені теж здавалося, що я в готелі працюю.
Пане, пропустіть мене, будь ласка.
Гаразд.
Зателефонуй, як закінчиш.
Я чекатиму.
Ідіть.
Ваша їжа готова.
Я зайду до вас у кімнату подати їжу.
Я принесла вам їжу.
О господи!
Ти дурепа?
Така смішна.
Бачила б ти своє обличчя. Ржака.
Ти хто?
Як ти сказала? Звертайся до мене «пане».
Пане, ще чого! Вибачся.
Якщо вибачишся, я тобі пробачу.
Вибачаються такі, як ти.
Не на того напала.
Та що з тобою таке?
Даю останній шанс. Вибачайся на рахунок три.
Що? З якого дива?
Один,
-два… -Три.
І що тепер?
Вибачся.
Ось ще. Ти знаєш, хто я?
Мене це не цікавить.
Розпещену дитину потрібно провчити.
А ну вибачайся!
Досить!
Якщо ти не припиниш, я тобі не пробачу!
Це я чекаю вибачень. Ну ж бо, проси вибачення.
Вибач. Задоволена?
Корейською!
Вибач. Я вже вибачився.
Отакої.
Ти ще за це заплатиш, ось побачиш.
Ти про це пошкодуєш.
Який жаль.
Я ні про що не шкодую.
Пані Чхон Са-Ран?
Так, це Чхон Са-Ран.
Проведіть пана Джи-Ху вниз. Голова чекає.
-Що? Кого? -Пана Джи-Ху.
Сина пані Ку.
То ви Джи-Ху?
Вас кличе голова.
Дозвольте вас провести, пане.
Як смачно.
Наш Джи-Ху прийшов.
Радий вас бачити.
Як поживаєте, пане?
Оце так. Ти, напевно, Джи-Ху.
Він так виріс.
Це точно. Ти такий схожий на дядька.
Ви мені лестите.
Цей малюк ніколи не поводився як дитина.
У мене чудовий онук.
Бути вашим онуком — велика честь.
Ви це чули?
Як можна його не любити?
Ви добре попрацювали.
Подякуйте за винагороду.
Дякую, пані.
Ви ж розумієте, що не заслуговуєте на винагороду?
Вибачте.
Проявіть розуміння. Нічого страшного не сталося.
Та й нагорі працювати непросто.
Якщо вас ще раз оберуть до «Команди мрії»,
згадайте про ази професії.
Так, пані.
Дякую.
Я за день заробила стільки, скільки отримую за місяць.
То ти закохався?
Так.
Скажу коротко.
Покінчи з цим.
Не збираюся.
Я
батько.
Твій і групи «Кінг».
А ти син. Мій і групи «Кінг».
Для нас
шлюб важливіший за кохання.
Кого б ти не кохав,
ти не зможеш її захистити.
І зрештою вона теж тебе кине.
Ні.
Такого не станеться.
І врахуй,
я захищатиму її
за всяку ціну.
Тому що я кохаю її всім серцем.
Усі так спочатку говорять.
Поки ти ще не розумієш, що я маю на увазі,
але дуже скоро дізнаєшся.
Це все, що я можу сказати.
Абонент недоступний…
Скільки разів я буду дзвонити?
Може, перелізти?
Світло горить.
Пане. Вибачте.
Ви тут живете?
-Ні. -Не живете, так?
Нам повідомили, що тут якась підозріла людина.
Підозріла людина?
Ні, тут тільки я.
Так, тому ми й приїхали.
Ваші документи, будь ласка.
Хтось, напевно, неправильно зрозумів.
Я нічого такого не роблю.
А що ви тоді робите?
Тут живе моя дівчина.
Я їй багато разів телефонував, але вона не відповідає.
Я занепокоївся.
Схоже, переслідувач.
Заберемо його у відділок, потім випустимо.
Ми не можемо бути впевнені, що він її переслідує.
-Треба перевірити. -Перевірити?
-Так. -Його дівчина навіть слухавки не бере.
Вона навмисно його уникає, а він тепер біля її будинку ошивається.
Чим тобі не переслідування?
Який я вам переслідувач?
З чого ви зробили такий висновок?
Ще питаєте? Це ж очевидно.
Ось у чому твоя проблема.
Звідки ти знаєш, що це не кохання, а переслідування?
Погодьтеся, пане.
Я нікого не переслідую.
Ваші очі говорять правду.
Я так і знала. Романтик.
Приїхав у таку далечінь, щоб провідати дівчину.
Він навіть не став тривожити її дзвінком у двері.
Правда ж?
Так.
Та годі. Що за маячня?
Хіба досвід не говорить тобі про зворотне?
Подивися, у будинку горить світло, дуже яскраво, до речі.
Чому вона слухавку не бере?
Та вона просто бачити вас не може.
А ви їй усе надзвонюєте.
Ще й додому до неї приперлися.
Ох. Ну кому це сподобається?
Переслідувачі навіть не усвідомлюють, чим вони займаються.
Ти тому мені не дзвонив, коли я образилася?
Нащо ти знову про це?
Ти хоч раз приходив до мене,
коли я ридала після наших сварок?
Я ж хотів, але ти сама мені заборонила.
Невже так складно читати між рядків?
Який же ти нетямущий!
Годі згадувати минуле.
А ти, виявляється, злопам'ятна.
А через кого я така?
Через мене. Я в усьому винен.
Це все я. Винен завжди я.
-Ну хоч це ти знаєш. -Усе через мене.
Отже, вислухавши вас обох…
-Маячня. -…я зрозумів, що вам потрібно
взятися за руки
й помиритися.
Сподіваюся, ви поговорите по душах
і врешті-решт дійдете згоди.
А я, мабуть, піду.
Бажаю вам добре поговорити.
До побачення.
Віддай йому документи.
Далі я сам. Можеш зробити перерву.
Ти ж навіть ще не їла, так?
Нічого. Поїм, коли закінчу.
Мені це не подобається.
Відпочинь.
Пропонуємо вам товари дьюті-фрі.
Якщо хочете щось придбати, звертайтеся.
Товари дьюті-фрі.
Купуйте товари дьюті-фрі.
Ви щось хотіли?
Ось це хочу купити.
Що? Уже повернулася?
Скоро будемо гасити світло.
І як ти піднімеш продажі з таким підходом?
Продовжуй, поки не скажу зупинитися.
Не думаю, що варто заважати пасажирам відпочивати
заради збільшення продажів.
Саме тому тебе й не підвищать.
Пхьон-Хва, ти повинна рватися продавати,
навіть коли я кажу тобі припинити.
Виходь і продай хоча би ще один товар.
Вибач,
але я не буду.
Пхьон-Хва.
Хто тут головний?
-Ви, пані. -І?
Йдеш наперекір моїм наказам?
Заради відпочинку пасажирів і безпеки співробітників.
Будь ласка, дотримуйтесь правил.
Не знала, що тебе так хвилюють пасажири і співробітники.
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
Ви будете їсти один, пане?
-Так. -Я проведу вас до столика.
Ваша кава готова.
Я тобі телефонував.
Я вчора рано заснула, не чула телефон.
Коли прокинулася, було занадто пізно для дзвінка.
Поговоримо після роботи?
Воне!
То ти тут.
Чому на дзвінки не відповідаєш?
Не приходь до мене на роботу.
Я тут як гість.
-Хочу кави. -Вам гарячу?
-Так. -Добре. Зараз приготую.
Чого тобі?
Перейду відразу до справи.
Зі мною хочуть одружитися багато чоловіків.
Знаю.
Тому не буду вибачатися.
Ти такий грубий. Цим ти мені й подобаєшся.
Ю-Рі.
Так?
Я хочу,
щоб ти дізналася, що таке кохання.
У мене була купа стосунків.
Справжнє кохання.
Тоді ти зможеш зрозуміти, що я маю на увазі,
коли кажу,
що в мене є кохана.
Тому я хочу спробувати стосунки
з тобою.
Знайди когось іншого.
Когось, хто буде тебе цінувати
й кохати.
Знайди таку людину.
Подумай як слід.
Підеш зараз — іншого шансу не буде.
Якщо я допоможу тобі,
ти станеш єдиним власником групи «Кінг».
Я заплачу за каву.
Приємного відпочинку.
-Кожній по одному? -Так.
Добре. Дякую.
Зараз усе зроблю.
Я цього не замовляв.
За рахунок закладу. Пийте.
Чому?
По вас видно, що ви з дівчиною посварилися. Пийте.
Ми не сварилися.
Можете забрати.
Тоді вас кинули?
Ні, ми не сварилися, і вона мене не кинула.
Я вже сказав.
Чому до мене всі лізуть?
Я серйозно. Ми не сварилися.
І мене не кинули, тож заберіть.
Просто прийміть.
Це від усього серця.
Тримайтеся.
Дякую!
З тобою все гаразд?
Розум говорить одне,
серце — інше.
Значить, не гаразд.
Не треба прикидатися, що все добре.
Мені треба подумати.
Добре.
Я дам тобі час, щоб усе обміркувати.
Але хвилюватися тобі нема про що.
І як мені не хвилюватися?
Я знаю, що ти переживаєш,
але сподіваюся, ти можеш мені довіряти.
Я все владнаю.
Це моя проблема.
Я сама визначаю своє майбутнє.
Сподіваюся, що ти хоча б не збираєшся мене кидати.
Нащо мені тебе кидати?
Ти про це думав?
Ні, чого б це?
Мені таке й на думку не спадало.
Я б тебе й не відпустив.
Тоді навіщо ти так сказав? Мені це було неприємно.
Але…
Ти ж сказала, що тобі сумно,
що тобі потрібен час подумати,
то я й подумав, що це через ту розмову.
Розмову про шлюб?
Це справді було несподівано.
Але я й не чекала, що твій батько прийме мене
з розкритими обіймами.
Моя бабуся поки що тебе теж не схвалила.
Як це не схвалила?
Я давно зайняв перше місце в її серці.
Місце першого кандидата.
Як би там не було,
незмінний номер один у її серці —
твій покірний слуга.
Чим ти так пишаєшся? Ніби це якесь досягнення.
Як це не досягнення?
Це найкращий із усіх моїх титулів.
Нарешті ти посміхнулася.
Так хотів побачити твою посмішку.
Ти ж раніше її ненавидів.
Тож не хвилюйся.
Ти розумієш мої почуття.
Тому я й переживав.
Не приймай близько до серця те, що сказав мій батько.
Я дав йому зрозуміти, що в мене вже є кохана дівчина.
Тобто
я не очікувала, але все гаразд.
Я розумію, що тебе таким не пройняти.
Тож я намагалася не зациклюватися.
Тоді
чому ти сказала, що тобі потрібен час подумати?
Чув про «Команду мрії»?
«Команда мрії»? Що це?
Мабуть, мрія будь-якого консьєржа.
Раніше я про це не замислювалася,
але дещо зрозуміла, коли потрапила туди.
Якщо я буду добре працювати і дійду до вершини кар'єри,
то просто стану служницею для багатої сім'ї.
Це не та робота, про яку я мріяла.
Не знав, що наших співробітників наймають на особисті заходи.
Я навіть не зрозумів, що ти робила у нас вдома.
Я хочу все змінити,
тільки почекай трохи.
Не знаю, скільки це забере, але я обов'язково втілю свою ідею.
І я позбудуся «Команди мрії».
Я вже не знаю, що правильно.
Мені здається, через гроші всі були раді цій роботі.
А це просто особиста думка.
Моя особиста неприязнь
не повинна заважати іншим заробляти гроші.
Так. Ви вже, напевно, зачекалися.
Бачу, ви вже звеселіли.
Ще недавно мало не плакав.
Що за дурниці?
Шкода. Я б подивилася, як ти плачеш.
-Він усе вигадує. -Тоді мало в петлю не заліз.
От лихо.
Краще приготуйте нам.
Добре. Лише для вас
я почну з заключної страви.
-Сердечко мені. -Я якраз хотіла це саме сказати.
Склади все в сумку.
Тату, у який ресторан сьогодні йдемо?
Я сьогодні зайнятий.
Замовте з мамою курку.
Що? Ми в ресторан сьогодні збиралися.
Не можу. У мене зустріч.
Сьогодні річниця вашого весілля.
Не кажи, що ти знову забув.
Забув, так?
Ні, не забув.
Керівник сьогодні сказав усім залишитися після роботи.
Саме сьогодні?
А ти сказав, який сьогодні день?
Звичайно, сказав.
Але компанію не хвилюють сімейні обставини.
Вічно ти ось так.
Це правда, що люди не змінюються.
Народна мудрість не бреше.
Відсвяткуємо на вихідних.
До речі, піди по продукти.
Татові гарнір не подобається.
Може, сам йому приготуєш?
Ти його син, не забув?
О ні!
-Клас! -Берді!
Чудовий удар!
-Допоможеш? -Дивись.
Ти така напружена зараз. Так нормально не вдариш.
Ось так. Широкий розмах і плавний удар.
Ось так. Чудово!
-Добре вийшло? -Чудово.
Приготуйся.
На!
Чудовий удар!
Що? «Чудовий удар»?
«Чудово»?
Я поясню. Люба, почекай.
Чудово, кажеш? Покидьок!
-Люба. -Тобі кінець.
Коли ти вже нарешті порозумнішаєш?
Люба!
Ой, мої ноги. Спина болить.
Хто дозволив тобі встати?
Шматочок цибулі.
А як ти дізналася, що я тут?
Почекай.
Я сам.
Так. Дай-но сюди.
А ти чого чекаєш? Допоміг би хоч.
Ти сказав, у тебе зустріч.
-Зателефонувати керівнику? -Ну, зустріч таки була…
Гаразд. Я йому зателефоную.
Я звільнився.
Точніше
мене вигнали, тому що я запоров контракт.
Але всі роблять помилки, ти ж розумієш!
З глузду з'їхав? І коли ти звільнився?
Не так давно.
Коли саме?
Навесні?
Минулого року.
Майже рік тому?
Боже мій.
І ти щодня прикидався, що працюєш?
Звідки в тебе гроші на гольф?
Та годі. Вихідна допомога.
Там хороша сума.
Не знаю, що б я без цих грошей робив.
Со Чхун-Дже, ах ти виродку.
Я тебе рішу сьогодні.
ГОЛОВНИЙ МЕНЕДЖЕР КУ ВОН
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
Та-да.
Ти прийшла.
Ось що я планую робити зі співробітниками.
-Тримайте. -Це не все?
Сильні, слабкі сторони, можливості та загрози.
Які в нас сильні сторони?
Сильні?
Я телефоную з приводу готелю в Дубаї.
Так.
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
Пане Ку.
Виявляється, пані Ку веліла всім керівникам
цілий тиждень ночами працювати над планом.
Думаєте, зможемо їх перевершити?
Це буде битва сам на сам.
Ми не битися сюди прийшли.
Ми працюємо.
Та знаю я, але вони нариваються.
Ви мені довіряєте?
Звичайно, довіряю.
Щасти!
Гаразд. Уперед.
Передайте йому.
Так, пані.
Овва.
ПЛАН КРИЗОВОГО УПРАВЛІННЯ
Ви ґрунтовно підготувалися.
Суть є простою.
Загальне скорочення фіксованих і змінних витрат.
Насамперед це зарплати.
Слід скоротити штатних співробітників і прийняти людей за договором найму.
Чи вистачить нам співробітників у високий сезон і на банкетах?
Можна найняти стажерів або людей на пів ставки.
Це не позначиться на якості обслуговування?
Ні. До проведення банкету вони встигнуть пройти навчання,
до того ж вони будуть лише подавати страви. Все продумано.
До того ж, якщо ми впровадимо цифрову систему заселення й виселення,
поступово скоротимо кількість працівників.
«Скасування човникового автобуса,
скорочення меню їдальні для співробітників,
скасування води та перекусів у кімнаті відпочинку».
А ви все врахували.
Це кризове управління.
А прогнозована економія?
Очікується економія
близько мільярда вон на місяць і більше десяти на рік.
Десять мільярдів вон?
Головний менеджере Ку,
ви знаєте, скільки номерів потрібно здати, щоб заробити таку суму?
У стандартних номерах це близько 34 000.
Точний розрахунок.
Ти досі вважаєш, що урізати витрати неефективно?
Так.
Пан Ку так упевнено говорить.
У такому разі твій план
повинен принести більше десяти мільярдів вон.
Готель
не повинен обмежуватися здачею номерів.
Він має дарувати незабутні враження.
Щоб співробітники підходили до роботи з усією душею,
-компанія повинна підтримувати… -Досить теорій.
Говори про гроші. Так? Про гроші.
Тоді
почнемо, мабуть,
зі ста мільярдів вон.
Що?
Я запропонував послуги з управління 170 готелям місцевого рівня,
і 30 із них
підписали з нами угоди про управління.
За умовами таких договорів
в обмін на наше ім'я та послуги
ми отримуємо частину доходу цих готелів.
Очікується річний дохід
у розмірі понад 35 мільярдів вон.
Коли ти все це встиг?
У Дубаї будують шестизірковий готель. Вони хочуть стати частиною нашої мережі.
Ми вже підписали мережевий контракт з бельгійським комплексом Comfortabele,
новачком галузі.
Готель «Кінг» більше не є внутрішнім брендом.
Тепер у готелі «Кінг» можна буде зупинитися по всьому світу.
Усе завдяки тому,
що готель «Кінг» став лауреатом премії «Найкращий роботодавець».
Це далеко не тільки моя заслуга.
Це перемога тих, хто вкладав душу в цей готель
протягом 100 років, разом з усіма вами.
Компанія створює робочі місця,
а працівники створюють компанію.
І щодо роботи за наймом.
Так простіше швидко наймати людей і позбуватися їх,
але водночас вони зможуть легко піти з компанії.
Ти пропонуєш співпрацювати тим, хто готовий кинути один одного.
Не треба так.
Я вважаю, цей проект
принесе більше 100 мільярдів вон.
Що скажете, пані Ку?
До скорочення витрат
повинна прагнути будь-яка компанія.
Незалежно від зростання продажів.
Так, із цим я згоден.
Але знаєте…
щоразу, як я їду за кордон, завжди думаю одне й те саме.
«Чому в цій країні немає готелю "Кінг"?
Чому ми не можемо стати світовою мережею готелів?»
Справа не в тому, що нам бракує ресурсів.
Правда ж?
Пане Ку,
у чому причина?
Думаю, в тому, що у нашого готелю немає чіткої репутації.
Ми лише один із численних розкішних готелів.
Але репутацію непросто заробити.
Її вибудовують роками.
На щастя,
наш готель уже має 100-літню історію.
Завдяки святкуванню ювілею
готель «Кінг» отримав
власний імідж.
Пане Ку.
З наступного місяця
ви є президентом готелю.
Очольте наш бізнес і зробіть готель «Кінг» найкращим у світі.
-Батьку… -А ви будете йому допомагати.
Зможете?
Так, звісно.
Ви досягли того,
чого я так відчайдушно хотів.
Чому б вам не відійти від готелю?
Зосередьтеся на напрямках із авіа і дистрибуції.
Буде тільки краще.
Готель — менш масштабний проєкт, ніж ці два напрямки.
Бачите,
я нічого не хочу йому віддавати.
Чому ви не можете відмовитися від готелю?
Тому що він дорогий Вону.
Ще одна причина не здаватися.
СЕУЛЬСЬКИЙ СУД ІЗ СІМЕЙНИХ СПРАВ
Це документи на розлучення?
Відколи ви ставите мені такі запитання?
Вам не можна зараз розлучатися.
Момент невідповідний.
Потрібно перечекати.
Пане Чхве.
Ми ж давно знайомі, так?
Я з самого початку на вас працюю.
Я хоч раз від чогось відмовлялася?
Ні.
То навіщо ви мені це пропонуєте?
Відмовитися від готелю?
Лише в одному випадку Вону вдасться заволодіти готелем.
Якщо я від нього відмовлюся.
Лише тоді він його отримає.
Я все зрозумів.
Можете йти.
Дякую.
Ви вухам своїм не повірите.
Ви вже чули гарячі новини?
Які?
Пан Ку посунув пані Ку. Він стане президентом.
Справді?
Якби я знав, що так буде, я б із ним подружився.
Са-Ран, можна тебе на хвилинку?
Так, пані.
У тебе буде особливе доручення.
Наразі ти не працюватимеш у «Землі королів».
-Тільки я? -Так.
Наказ голови.
Голови?
Вибачте.
Джи-Ху тільки з вами готовий залишатися.
Пригляньте за ним, поки він у Кореї.
Малюк добре розбирається в людях.
Він одразу зрозумів, що ви найкращий співробітник готелю.
Вибачте,
можу я запитати, це мені доручення як співробітнику готелю «Кінг»?
Назвемо це особистим проханням.
Він уперше мене про щось попросив.
Я лише хочу виконати бажання онука.
Не надто нахабне прохання?
Ні, пане. Я все розумію.
-Але… -Що таке?
Я можу ставитися до нього як до молодшого брата?
Я про таке й мріяти не міг.
У Джи-Ху немає братів і сестер, він ріс на самоті.
Так, пане.
Пане Джи-Ху?
Де ж він?
Джи-Ху!
Куди ти подівся?
Ти тут?
Гей, ти мене налякала!
І як тобі після такого?
Як ти смієш? Думаєш, можеш робити що хочеш?
Стережися.
Я влаштую тобі пекло.
Що?
Ти мене покликав, щоб помститися й мучити?
А що? Боїшся?
Ні, анітрохи.
Якщо ти чоловік, то повинен грати чесно,
а ти під маскою сховався.
Може, ти ще просто дитина. Поводишся не як джентльмен.
Я не дитина.
Не називай мене так.
Справді?
Твоя правда.
Ти так поводишся, що ніяка ти не дитина.
Малюк. Ти просто малюк.
Ти ж малюк, так?
Не називай мене малюком!
-А ну до бою. -«А ну до бою».
Моя черга.
Я виграла, говоритимеш до мене ввічливо.
Зіграємо ще раз.
Рахунок десять — нуль.
Це був останній раунд.
Ну ще один.
-Так сильно хочеш грати? -Так.
Тоді як потрібно попросити?
Са-Ран,
зіграємо ще раз,
будь ласка.
Добре.
Гаразд.
-Але це правда останній. -Круто!
Не вгору…
Ще раз. Готовий?
Один,
два,
три.
Молодець.
Смакота, так?
Так.
До речі, у мене запитання.
Навіщо ти це робиш?
Чому ти такий ввічливий із дорослими,
а слабких ображаєш?
Хіба це весело?
Я роблю що хочу.
У тебе немає друзів, правда?
Друзів заводять тільки слабаки.
Мені вони не потрібні.
Я так і знала.
Хто захоче дружити з таким буркуном?
Неправда.
Я їх не заводжу, тому що вони мені не потрібні.
Ти сам себе в цьому переконав.
Зовсім ні.
Хочеш мати друзів — будь ввічливим,
а будеш знущатися з людей, то ніхто не захоче з тобою дружити.
Тож не треба так. Гаразд?
Ходімо в будинок.
А можеш іще зі мною пограти?
Ти просиш про послугу?
Гаразд. Тільки тому, що ти попросив.
Ура!
Гаразд. Будемо грати.
Дідусю!
О, привіт.
Ти, схоже, добре повеселився.
Так. Ми завтра ще пограємо.
Іди нагору й помий руки.
Я принесу перекусити.
Добре, Са-Ран.
Ніколи не бачив його таким щасливим.
Ви ніби справді його сестра.
Дякую.
Пусте. Мені теж було весело.
То ти вдома.
Що ти тут робиш?
Я тут працюватиму якийсь час.
Голова попросив мене приглянути за Джи-Ху.
Приглянути за Джи-Ху?
Не треба. Я з ним поговорю.
Він ввічливо попросив.
Це не було наказом голови.
Він попросив з любові до онука,
тому я й погодилася.
Усе одно. Як можна про таке попросити?
Я вже погодилася.
Мені насправді весело, тож не хвилюйся.
Гаразд, нехай.
Але якщо тобі тріпатимуть нерви, дай мені знати.
Добре. Обов'язково.
Ось у якій кімнаті живе головний менеджер Ку Вон.
-Можна подивитися? -Звичайно.
Довго ще називатимеш мене за посадою?
Ми навіть не на роботі.
Добре, пане Вон.
Що ще за «пан Вон»?
Не знаю.
Це ж королівський короп.
Це…
Непросто було
зібрати його по шматочках.
Навіщо ти взагалі заморочувався?
Це ж пам'ять
про наше перше побачення.
А це що?
Стій.
Тоді ти зрозумів, що я тобі подобаюся?
Ну, не зовсім.
-Віддай. Я соромлюся. -Боже.
-Ні. -Віддай.
-Досить. Ти мене бентежиш. -Ні.
-Дай сюди. -Ні.
-Я соромлюся. -Ні.
-Віддай уже. -Ні.
Що ти робиш у мене вдома?
А це ліжко,
на якому ви спите, пане Вон.
Са-Ран.
Ти тут?
Са-Ран, ти тут?
Та-да!
Що ти тут робиш?
Хованки!
Тепер твоя черга, гаразд?
-Десять… -Зачекай.
-…дев'ять… -Рахуй повільно.
…вісім, сім,
шість,
п'ять,
чотири, три…
два, один!
Я йду шукати!
От засранець. Навіть не постукав.
Втомилася, так?
Кажуть, батьківство — це найважча робота.
Схоже, так і є.
До речі,
а ти коли-небудь грав із Джи-Ху?
Коли Джи-Ху був маленьким, я вчився за кордоном.
А коли я повернувся, за кордоном жив він. Ми рідко перетинаємося.
А що?
Він ще такий маленький, а вже самотній.
-Джи-Ху? -Так.
У нього ніби зовсім нікого немає.
Він такий вихований, дорослий… Я й подумати не міг.
Дорослі діти — погана ознака.
Дорослими мають залишатися дорослі.
Навіть дорослим важко бути дорослими.
Джи-Ху,
лягай у своє ліжко.
Джи-Ху.
Дядько Вон, ви повернулися.
Так. Ходімо спати нагору.
Мама ще не вдома.
Думаю, вона затримається.
Може, ляжеш раніше і завтра з нею побачишся?
Я не бачив її ні вчора, ні позавчора.
Я так хочу хоч сьогодні її побачити.
Можна її почекати?
Звісно, без проблем.
Добре. Дякую.
Мамо!
А ти чому ще тут?
Ти не полетів у США?
Можна я трохи тут побуду?
Я ж сказала, що мені зараз не до тебе.
Чому ти не слухаєш?
Вибач.
Іди до своєї кімнати.
Гаразд.
А ти непогано попрацював за моєю спиною.
Я ж казав.
Ти не гідна бути власником групи.
Говориш так, ніби вже переміг.
Ти справді думаєш, що все скінчено?
Такий наївний.
Для тебе головне — компанія?
Джи-Ху для тебе не існує?
Знаєш, як довго він на тебе чекав?
Що?
Нагадує тобі себе?
Ти завжди плакав, коли шукав матусю.
Але знаєш що?
Джи-Ху — не ти.
А я — не твоя мати.
Позбав мене своїх дурних порад.
Який же ти гордовитий.
Я жодного разу не був у твоїй кімнаті.
А ти давно сюди не приїжджав.
Хочеш щось зробити?
Ні, не варто.
Ну тоді,
якщо що-небудь придумаєш,
дай мені знати.
Зробимо це разом.
-Та-да! -Кімбап!
Ти сама приготувала?
Звичайно, сама.
Ось.
-Джи-Ху. Один, два, три. -Тримай.
-Ось. -Добре виходить.
Так, непогано.
У нас вийшло.
Дядьку, я виросту і стану таким, як ти.
Чому?
Ти крутий.
Ти найкрутіша людина в світі.
Спасибі на доброму слові.
Однак,
є дещо, що я робив неправильно.
Що?
Потрібно плакати, коли хочеш плакати,
і сміятися, коли хочеш сміятися.
Якщо сердишся — треба сердитися, скандалити.
Але найголовніше,
якщо сумуєш за кимось, так і скажи йому.
Навіть якщо це мама чи тато.
А так можна?
Звичайно.
Чесність — це непогано.
Для неї потрібна хоробрість.
Я…
хочу, щоб ти був хоробрим.
Хоробрі люди найкрутіші.
Навіть крутіші за мене.
Тоді…
можна я ще трохи побуду в Кореї?
-Ти цього хочеш? -Так.
Я так і не погрався з мамою.
Гаразд.
Я тобі в цьому допоможу.
Справді?
Дякую.
-Джи-Ху. -Са-Ран!
Що це?
Картопляні спіралі. Куштував?
-Ні. -Не куштував?
-Дай мені. -Хочеш?
А я не віддам.
Тримай.
Ви ж не про роботу прийшли говорити?
Ні.
Тоді
можна я перейду на «ти»?
Можна.
Я на тебе чекала.
Чекала, коли ти мене знайдеш.
Це ви…
надіслали мені особову справу моєї матері?
Хочу дещо вас запитати.
Думаєш, тепер ти зможеш зрозуміти свою маму?
Ні.
Мені це вже не потрібно.
Занадто давно це було.
Хочеш знати, де вона?
Не треба.
Я просто хотів знати правду.
Мені не хочеться її бачити.
Дякую за чесність.
Я зголоднів.
Ходімо поїмо.
-Рагу з соєвою пастою? -Смачно пахне?
Так, апетитно. Можна спробувати?
Спробувати?
Смачно.
Це я теж наріжу.
Язика проковтнути можна.
Один шматочок.
-Смачного. -Смачного.
Рагу із соєвою пастою.
Рис.
І омлет.
Добре.
То ти не будеш зустрічатися з мамою?
Я хотів зрозуміти, чому вона мене кинула.
Тепер я знаю. Досить.
Може, вона просто занадто тебе любила.
Якби любила,
залишалася б зі мною, що б не сталося.
Якою б не була причина, вона мене кинула.
Отже, я був не особливо для неї важливий.
Може, на те була інша причина, про яку ти не знаєш.
Тому варто з нею зустрітися.
Так ти зможеш зрозуміти, як вона насправді до тебе ставиться.
Не хочу більше про неї думати.
Мені здається, що я нарешті
вибрався з цього стану.
Добре, якщо тобі так легше.
Так.
Дякую,
що допомогла мені в цьому.
ПОСМІШКА ДЛЯ СПАДКОЄМЦЯ
«Таємне кохання мажора в третьому поколінні».
Як ти його підчепила?
Поділися секретом.
Заради особистої вигоди ти заподіяла величезної шкоди!
Рада директорів проти підвищення пана Ку в якості президента.
Я розумію, чому ви подобаєтеся Вону.
І від цього ще гірше.
Сюди потрапляють лише запеклі порушники.
Де пані Чхон Са-Ран?
Переклад субтитрів: Юрій Обревко