KING THE LAND
- Aoleu! - Tată!
Da.
Să servim masa!
Da, sigur.
A venit dra cea mai talentată!
Nu ne-am văzut de mult.
Bună ziua! Ce mai faceți, domnule?
Dacă au ales-o oaspeții,
înseamnă că e foarte talentată.
Nici vorbă.
E domnul generos.
Să servim supa!
S-a hotărât deja, nu mai e nevoie să tărăgănăm.
Won, acum că te-ai stabilit,
însoară-te cu Yu-ri anul ăsta!
Îmi pare foarte rău!
Ai pățit ceva?
Ești bine?
Îmi pare rău.
Am întrebat dacă ești bine!
Ce?
Da, sunt bine.
E periculos, îndepărtează-te! Curăț eu.
Nu, o fac eu, domnule.
O fac eu.
Îmi cer scuze!
Dați-mi voie!
- Sa-rang, poți pleca! - Nu, doamnă.
- O să… - Sa-rang?
Îmi cer scuze!
- Domnule Gu! - Da.
Vai de mine!
- E delicios. - Da?
EPISODUL 13
Văzând cum a organizat Won centenarul, mi-am zis:
„Băietanul ăsta știe să joace teatru!”
Dar, din ce se vede, n-a jucat teatru.
Chiar îi pasă de angajații lui.
De asta îl plac.
Are grijă până și de oameni ca ea.
Nu e ca bărbații ăia aroganți.
E extraordinar că-ți place asta la el.
Eu și președintele Han o să ne ocupăm de pregătirile de nuntă.
S-a înțeles?
Da, tată-socrule!
Won!
Dar tu?
Sunt…
îndrăgostit de altcineva.
Ce-a fost în capul tău?
Îmi pare rău.
Cum ai ajuns la King the Land în halul ăsta?
Îmi pare rău.
O să servesc eu. Sa-rang o să mă ajute.
Cum s-o las să intre după ce a făcut?
Servesc eu. Rămâi la etajul doi!
E nouă. N-o să-i fie greu la etajul doi?
De asta o s-o coordonezi tu.
- Ha-na! - Da, doamnă.
De când e nivelul ăsta la King the Land?
Nu era așa când eram eu acolo.
E camera din capăt.
Să nu mai facem greșeli!
Da, doamnă.
Credeam că Won e un băietan. A crescut.
Ba chiar e îndrăgostit.
- O iubești mult? - Da.
Firește!
Bărbatul trebuie să știe să iubească.
Nu discutăm aici despre femeia de care ești îndrăgostit.
Ci despre căsătorie.
Trebuie să discutăm doar despre tine și Yu-ri.
Ți-am zis de la început.
Îmi pare rău,
dar n-am fost niciodată îndrăgostit de Yu-ri.
- Și așa o să rămână. - Won!
Nu-i nimic!
Toată lumea se îndrăgostește.
E absolut normal. Nu-ți face griji!
Won!
Iubește-o cât vrei, apoi desparte-te de ea!
Oricum o să ne căsătorim.
E fiica mea, dar are un suflet mare.
Exact de asta am pus ochii pe ea.
Are o inimă mare.
Am spus…
că iubesc pe cineva, dar văd că nu vă interesează.
M-a deranjat o clipă.
Dar nu era cazul.
Pentru că
nici pe mine nu mă interesează discuțiile astea.
O să plec.
Sper să te simți bine, domnule!
Și tu, Yu-ri.
Să ne vedem și singuri!
Credeam că golanul ăla e o mămăligă.
Dar văd că are vână.
Da, așa-i?
Începe să-ți placă?
Da, îl plac.
Scuze în numele lui!
E în regulă.
Oricum e al meu.
N-o să las pe nimeni alta să-l ia,
stai liniștit!
Persoana apelată nu e disponibilă.
Trebuie să vorbim.
De ce nu mi-ai răspuns?
Telefonul meu e în dulap. Acum lucrez.
Îmi pare rău pentru ce ai auzit.
Să vorbim mai târziu!
Te-ai supărat?
Nu.
Am fost doar puțin șocată.
N-o să se întâmple.
Bine?
Bine.
Vorbim mai târziu! Trebuie să duc mâncarea.
Dar de ce lucrezi aici?
Nu suntem la hotel.
Și eu mă întreb.
Eu eram convinsă că lucrez la un hotel.
Vă puteți da la o parte, domnule?
Bine.
Sună-mă când termini programul!
Te aștept.
Du-te!
Mâncarea e gata!
O să intru să vă servesc!
O să vă servesc mâncarea!
Aoleu!
Ești proastă?
Ce haioasă ești!
Ce față ai! Mor de râs!
Cine ești?
Cum îți permiți? Zi-mi „domnule”!
Domn, auzi la el! Cere-ți scuze!
Dacă-ți ceri scuze, te iert.
Asta fac oamenii ca tine.
Eu nu-mi cer scuze.
Ce-i cu tine?
E ultima șansă. Cere-ți scuze până număr la trei!
Ce? De ce?
Unu,
- …doi… - Trei!
Ce o să faci?
Cere-ți scuze!
De ce? Știi cine sunt eu?
N-am nevoie să știu.
Copiii râzgâiați trebuie învățați minte!
Ți-am zis să-ți ceri scuze!
Încetează!
Altfel, nu te iert!
Eu trebuie să te iert. Dar cere-ți scuze!
Îmi cer scuze! Ești mulțumită?
În coreeană!
Îmi pare rău. Am zis că-mi pare rău.
Aoleu!
O să vezi tu! O să plătești.
O să regreți!
Păcat.
Eu nu regret nimic.
Domnișoară Cheon!
Da, sunt Cheon Sa-rang.
Condu-l pe dl Ji-hu jos! Președintele întreabă de el.
- Poftim? Pe cine? - Pe dl Ji-hu.
Fiul doamnei Gu.
Tu ești Ji-hu?
Ești solicitat.
Coborâm împreună, domnule?
Delicios!
A venit Ji-hu al nostru!
Nu v-am văzut de mult.
Ce mai faceți, domnule?
Pesemne tu ești Ji-hu!
Ce-a crescut!
Nu-i așa? Începi să semeni cu unchiul tău.
Mă flatați!
Niciodată nu s-a purtat ca un copil.
Am un nepot minunat.
E o onoare să mă nasc nepotul tău.
L-ați auzit?
Cum să nu-l ador?
Ați făcut treabă bună azi.
Fiți recunoscători!
Mulțumesc, doamnă!
Ești conștientă că nu-i meriți, da?
Îmi pare rău.
Fiți îngăduitoare! N-a suferit nimeni.
A trecut prin multe și sus.
Dacă o să mai fii chemată în Echipa de vis,
învață lucrurile elementare!
Da, doamnă.
Mulțumesc!
Plata pe o zi e cât salariul meu pe o lună.
Deci ești îndrăgostit?
Da.
O să fiu concis.
Pune-i capăt!
Nu intenționez.
Sunt
și tatăl tău,
și tatăl grupului King.
Iar tu ești și fiul meu, și fiul grupului King Group.
Pentru noi,
căsătoria are mai multă valoare decât iubirea.
Oricine ar fi iubita ta,
n-o să poți s-o protejezi.
Și o să te părăsească și ea.
Nu.
N-o să se întâmple așa ceva.
De asemenea,
o s-o protejez
cu orice preț.
Fiindcă o iubesc din toată inima.
Așa spun toți la început.
Poate că încă nu înțelegi la ce mă refer,
dar o să afli în curând.
Asta e tot ce am de spus.
Persoana apelată…
Am sunat de atâtea ori!
Să sar gardul?
Luminile sunt aprinse.
Domnule! Mă scuzați!
Locuiți aici?
- Nu. - Nu locuiți aici, nu?
Ni s-a reclamat o persoană suspectă.
O persoană suspectă?
Nu, sunt doar eu aici.
Da, de asta am venit.
Vă rog să prezentați actele!
Cineva și-a făcut o impresie greșită.
Nu sunt o persoană suspectă.
Atunci ce faceți aici?
Prietena mea locuiește aici.
Am sunat-o de multe ori, dar nu răspunde.
M-am îngrijorat.
Da, e clar că e hărțuitor.
Să-l ducem la secție!
Să nu-l clasăm drept hărțuitor
- …fără să verificăm! - Ce să verificăm?
- Exact! - Prietena lui nu-i răspunde.
Îl evită intenționat, dar el a urmărit-o până acasă.
E clar că o hărțuiește.
Cum adică sunt hărțuitor?
Ce anume sugerează asta?
Totul. Fără îndoială.
Asta e problema ta.
De unde știi dacă e dragoste sau hărțuire fără să-l asculți?
Nu-i așa, domnule?
Da, nu sunt obsedat.
Ochii tăi spun adevărul.
Știam eu. E romantic.
A venit până aici ca să vadă ce face iubita lui.
Îi era prea rușine să sune la ușă.
Nu-i așa?
Așa e.
Te rog! Lasă prostiile, bine?
Ai experiența necesară!
Uite! Luminile sunt aprinse, chiar toate.
De ce nu răspunde?
Pur și simplu te urăște.
Și totuși o suni non-stop.
Și ai venit la ea acasă.
Aoleu! Cui i-ar plăcea?
Hărțuitorii nici nu-și dau seama că hărțuiesc.
Atunci de asta nu m-ai sunat niciodată când m-am supărat?
De ce aduci iar vorba de asta?
Ai venit vreodată la mine acasă
când plângeam după ce ne certam?
Am zis că o să vin, dar mi-ai zis clar să n-o fac.
Și dacă eu îți zic să n-o faci, tu o iei de bună?
De asta ești o cauză pierdută!
Iar dezgropi morții.
Ești de-a dreptul ranchiunoasă.
Și din cauza cui sunt așa?
A mea. E numai vina mea.
Totul e din vina mea.
- Măcar ți-ai dat seama. - E vina mea.
Ascultându-vă discutând…
- Ce ridicol! - …cred că ar trebui
să vă luați de mână
și să vă împăcați.
Sper să aveți o discuție profundă
și să ajungeți la un acord!
Bine, atunci. Eu am plecat.
Să aveți o conversație superbă!
La revedere!
Dă-i buletinul!
Mă ocup eu de restul. Poți lua o pauză.
Nici n-ai mâncat, așa-i?
Mănânc când termin.
Nu sunt de acord.
Odihnește-te!
Vindem produse duty-free!
Spuneți dacă aveți nevoie de ceva!
Vânzări duty-free!
Vindem produse duty-free!
Aveți nevoie de ceva, doamnă?
Aș vrea să cumpăr asta.
Poftim? T-ai întors deja?
O să stingem lumina.
Cum o să crești vânzările cu atitudinea asta?
Continuă cât zic eu!
Nu cred că ar trebui să deranjăm pasagerii
pentru vânzări.
Exact de asta n-o să avansezi niciodată.
N-ar trebui să insiști să continui
și dacă te-aș opri eu?
Du-te și mai vinde măcar un articol!
Îmi pare rău,
dar nu pot.
Pyeong-hwa!
Cine e șeful aici?
- Dumneata, doamnă. - Și?
Îmi încalci ordinele?
Pentru liniștea pasagerilor și siguranța angajaților,
îți cer să respecți regulile.
Nu știam că-ți pasă atât de pasageri și angajați.
Ai venit singur, domnule?
- Da. - Te conduc la masă.
Cafeaua e gata.
Te-am sunat.
Am adormit devreme aseară și n-am putut răspunde.
Când m-am trezit, era prea târziu să te sun.
Putem vorbi după muncă?
Won!
Aici erai!
De ce nu mi-ai răspuns la telefon?
Nu vreau să mă vizitezi la muncă.
Sunt client azi.
- Vreau cafea. - Să fie caldă?
- Da. - Bine. O pregătesc.
Ce vrei?
O să trec direct la subiect.
Mulți bărbați vor să se însoare cu mine.
Știu.
Așa că n-o să-mi cer scuze.
Te porți foarte ciudat. De asta te plac.
Yu-ri!
Da?
Vreau
să simți ce e iubirea.
Am fost în multe relații.
Iubirea adevărată.
Atunci o să înțelegi ce înseamnă
când spun
că iubesc pe cineva.
De asta o să încerc
cu tine.
Găsește pe altcineva!
Cineva care să te prețuiască
și să te iubească cu adevărat.
Cineva așa!
Gândește-te bine!
Dacă mă refuzi acum, n-o să ai altă șansă.
Dacă te ajut eu,
știi că o să poți păstra King Group.
Plătesc eu cafeaua.
Distracție plăcută!
- Una pentru fiecare? - Da.
Bine. Mulțumim!
V-o pregătesc imediat.
N-am comandat bere.
E din partea casei.
De ce?
E clar că te-ai certat cu iubita. Bea-o și gata!
Nu ne-am certat.
Puteți s-o luați!
Ai fost părăsit?
Nu, nu ne-am certat și nici nu m-a părăsit.
V-am spus deja.
De ce îmi face toată lumea asta?
Vorbesc serios! Nu ne-am certat.
Nici nu mi-a dat papucii, așa că luați-o!
Accept-o!
E din inimă.
O să fie bine!
Mulțumesc!
Ești bine?
Mintea-mi spune ceva,
inima îmi spune altceva.
Asta înseamnă că nu ești bine.
Nu trebuie să te prefaci că ești bine.
O să mă gândesc o vreme.
Bine.
Poate că ai nevoie să te mai gândești.
Dar n-ai de ce să-ți faci griji.
Cum așa?
Știu că ești îngrijorată,
dar sper că poți avea încredere în mine.
O s-o rezolv.
E problema mea.
Eu îmi decid viitorul.
Așa e, dar sper să nu te gândești să te desparți de mine.
De ce m-aș gândi să mă despart de tine?
Tu te gândeai la așa ceva?
Nu, de ce m-aș gândi la așa ceva?
Nici nu mi-a trecut prin cap!
Nu te-aș putea părăsi.
Atunci de ce ai spus asta? Mă supără.
Păi…
Ai zis că ești tristă
și că ai nevoie de timp de gândire.
Credeam că e din cauza celor întâmplate ieri.
Discuția aceea?
E drept că m-a surprins.
Oricum nu mă așteptam ca tatăl tău
să mă primească cu brațele deschise.
Și nici tu nu ai aprobarea bunicii mele.
Ce vorbești?
Sunt pe primul loc în inima ei.
Candidatul de pe primul loc.
În fine,
cel de neînlocuit din inima ei
e subsemnatul.
De ce ești așa mândru? Nu e nimic deosebit.
Cum adică nu e deosebit?
E cel mai bun dintre toate titlurile mele!
În sfârșit zâmbești!
Îmi doream mult să-ți văd zâmbetul pe chip.
Înainte nu-ți plăcea zâmbetul meu.
Nu-ți face griji!
Știi cum mă simt.
De asta îmi făceam și mai multe griji.
În fine, nu pune la suflet ce a zis tata!
Le-am spus clar că iubesc pe cineva.
Mă rog,
m-a neliniștit, dar e în regulă.
Știam că n-o să te răzgândești.
Așa că am încercat să nu gândesc negativ.
Atunci
pentru ce ai nevoie de timp de gândire?
Ai auzit de Echipa de vis?
Echipa de vis? Ce-i aia?
Se pare că e visul oricărui recepționer.
Inițial, n-am știut,
dar acum că știu ce e, mi-a venit un gând.
Dacă muncesc din greu și ajung în vârf,
o să devin servitoarea unei familii bogate.
Nu asta am visat să fac.
Nu știam că angajații sunt chemați la evenimente personale.
Nici n-am știut ce căutai acolo în ziua aia.
O să încerc să schimb lucrurile,
ai puțină răbdare!
Chiar dacă o să dureze ceva, o să fac eu cumva.
O să elimin și Echipa de vis.
Nu știu cum e mai bine.
Celorlalți le place fiindcă se câștigă bine.
Ce simt mă privește pe mine.
Faptul că mie nu-mi place
n-ar trebui să-i împiedice pe alții să câștige mai mult.
Bun! Așteptați de mult timp.
Pari mai energic acum.
Mai devreme era să plângă.
Ce vorbiți acolo?
Păcat! Mi-ar fi plăcut să te văd.
- Nu, spune prostii. - Atunci, erai pe moarte?
Aoleu!
Gătiți-ne și gata!
Bine. Doar pentru voi doi,
o să încep cu ultimul fel.
- E inima mea. - Asta voiam să zic și eu.
Pune totul în ghiozdan!
Tată, ce mâncăm azi?
Sunt ocupat azi.
Comandă niște pui să mănânci cu mama ta!
Ce? Azi trebuia să mâncăm în oraș.
Nu pot. Am o întâlnire.
Azi e aniversarea nunții voastre.
Nu-mi spune că iar ai uitat!
Ai uitat, nu-i așa?
Nu, n-am uitat.
Șeful meu ne-a chemat azi pe toți.
Tocmai azi?
I-ai spus ce zi e azi?
Sigur că da.
Dar companiei nu-i pasă de circumstanțe personale.
Cum de ești mereu la fel?
E adevărat că oamenii nu se schimbă.
Zicalele nu se înșală!
Putem sărbători în weekend.
Să mergi la cumpărături mai târziu!
Tata s-a plâns de garnituri.
De ce nu-i gătești tu?
Doar ești fiul lui, știi?
Vai, nu!
- Frumos! - Frumoasă lovitură!
Bună lovitură!
- Ajută-mă! - Uite ce e!
Ești prea încordată. O să dai prost.
Uite! Deschide larg spre dreapta, apoi lovește ușor!
Bine. Bună lovitură!
- A fost bine? - Excelent!
Pregătiți-vă!
Măi!
Bună lovitură!
Ce? „Bună lovitură”?
„Excelent”?
Îți explic. Dragă, stai!
Cât de bună, nesimțitule?
- Dragă! - Gata!
Când o să-ți revii?
Dragă!
Au, picioarele mele! Mă doare spatele.
Ți-am dat eu voie să te ridici?
A zburat niște ceapă aici.
De unde știai că sunt aici?
Stai așa!
Le iau eu.
Poftim! Dă-mi-le mie!
Ce faci? Ar trebui să mă ajuți cu astea.
Ai zis că ai o întâlnire.
Să-l sun pe șeful tău?
Păi, a fost o întâlnire…
Bine. Îl sun.
Mi-am dat demisia.
Și-au bătut joc de mine fiindcă am ratat un contract.
Pe bune? Toată lumea greșește!
Te-ai tâmpit? Când ți-ai dat demisia?
Nu de mult.
Când anume?
Astă-primăvară?
Anul trecut.
Acum aproape un an?
Aoleu!
Te-ai prefăcut zi de zi că te duci la muncă?
De unde ai avut bani de golf?
Zău așa! Din salariul compensatoriu.
E chiar mărișor.
Nu știu ce m-aș fi făcut fără el.
Seo Chung-jae, nenorocitule!
O să te omor în seara asta.
GU WON DIRECTOR
Ai ajuns.
Așa am lucrat cu angajații mei.
- Poftim! - Mai e ceva?
Puncte forte, slăbiciune, oportunitate, amenințare.
Ce puncte forte avem?
Noi?
Sun în legătură cu Hotelul Dubai.
Da.
Domnule Gu!
Am auzit că dna Gu i-a pus pe toți directorii
să lucreze toată săptămâna fără oprire.
Oare o să reușim să-i învingem?
O să fie o luptă acerbă.
N-am venit să ne luptăm.
Am venit să muncim.
Știu, dar ei caută ceartă.
Ai încredere în mine?
Firește!
O să reușești!
Bine. Începeți!
Arată-i-l!
Da, doamnă.
Aoleu!
PLAN DE URGENȚĂ IMPLEMENTARE
Ați venit pregătiți.
Ideea e simplă.
Trebuie reduse cheltuielile, și cele fixe, și cele variabile.
Salariile sunt cea mai mare cheltuială.
Ar trebui să nu mai angajăm atâția oameni permanent.
Vom avea angajați în sezon și la banchete?
Putem angaja stagiari sau cu jumătate de normă.
N-ar afecta calitatea serviciilor?
Nu. O să fie instruiți înainte de banchete
și o să servească la mese, atât. Se rezolvă.
În plus, dacă implementăm un sistem informatic de cazare,
o să putem reduce treptat forța de muncă.
„Desființarea cursei speciale,
reducerea meniului cantinei angajaților,
eliminarea apei și a gustărilor din vestiare.”
Te-ai ocupat de toate.
E planul de supraviețuire.
Care e efectul estimat?
O să economisim
circa un miliard pe lună și peste zece miliarde pe an.
Zece miliarde?
Domnule director Gu,
știi câte camere standard trebuie date pentru zece miliarde?
Standard? Aproximativ 34.000.
Câtă precizie!
Crezi în continuare că reducerea costurilor e ineficientă?
Da.
Domnul Gu pare foarte încrezător.
Orice ai spune de acum înainte
trebuie să valoreze peste zece miliarde.
Un hotel
n-ar trebui să vândă camere.
Ci o experiență memorabilă.
Ca angajații să muncească cu dăruire,
- …compania trebuie să suporte… - Gata cu teoriile!
Vorbește despre bani, bine? Dă-mi cifre!
Atunci
să încep
cu 100 de miliarde de woni?
Ce?
Am oferit consultanță pentru 170 de hoteluri locale din lume,
și 30 de hoteluri
au semnat acorduri de management cu noi.
După cum știți, acest acord
ne asigură o parte din profit
în schimbul numelui și serviciilor noastre.
Profitul anual estimat
e de peste 35 de miliarde de woni.
Când ai făcut toate astea?
Cei de la un hotel de șase stele din Dubai s-au oferit
să facă din King un lanț hotelier.
Și am semnat deja un contract
cu Comfortabele Resort din Belgia,
nou-veniți în industrie.
Hotel King n-o să mai fie un hotel local.
Veți putea vedea Hotel King în toată lumea.
Acest lucru a fost posibil
doar fiindcă Hotel King a câștigat premiul Talentul Lumii.
Eu n-am realizat nimic pe cont propriu.
E meritul celor care au muncit timp de 100 de ani,
adică al tuturor celor de aici.
Compania face angajații.
Și angajații fac compania.
Ai menționat lucrul pe contract.
E mai ușor să angajezi și să elimini oameni așa.
Dar și lor le-ar fi ușor să abandoneze compania.
Cei care-s gata să se abandoneze reciproc ar lucra împreună.
Să nu mai facem asta!
După părerea mea,
proiectul va aduce peste 100 de miliarde.
Ce părere ai, dnă Gu?
Orice companie
trebuie să reducă costurile,
indiferent de cât de mari sunt vânzările.
Da, sunt de acord cu tine.
Dar chestia e că…
în călătoriile mele, și eu m-am gândit la același lucru.
„De ce nu există un King în țara asta?
De ce nu suntem un lanț hotelier internațional?”
Resurse avem, categoric.
Nu-i așa?
Domnule Gu,
care e motivul?
Cred că motivul e că Hotel King nu are o imagine consacrată.
E un hotel de lux ca oricare altul.
Însă imaginea nu e ușor de obținut.
Trebuie construită în timp.
Din fericire,
hotelul nostru are o istorie de 100 de ani.
Odată cu centenarul,
se poate spune că Hotelul King
și-a clădit propria imagine.
Domnule Gu!
De luna viitoare,
ești președintele hotelului.
Fii vârf de lance și fă din King cel mai bun hotel din lume!
- Tată… - Fă ce poți să-l ajuți!
Ești capabil, nu?
Da, sunt.
Ai realizat
ceea ce mi-am dorit eu să fac.
De ce nu renunțați la hotel?
Mai bine v-ați concentra pe Air și Distribuție.
S-ar putea să fie mai eficient.
Hotelul e mai mărunt decât Air și Distribuție.
Dar problema e
că nu vreau să-i dau nimic.
E vreun motiv pentru care nu puteți renunța la hotel?
Lui Won îi place hotelul.
Un motiv în plus să nu renunț.
TRIBUNALUL FAMILIEI SEUL
Sunt acte de divorț?
De când îmi pui asemenea întrebări?
Nu se poate să divorțați acum.
Nu e momentul.
Ar trebui să așteptați.
Domnule Choi!
Lucrezi pentru mine de mult, nu?
De când erați tânără.
M-ai văzut vreodată să renunț la ceva?
Nu.
Atunci de ce îmi spui așa ceva?
Să renunț la hotel?
Won poate pune mâna pe hotel într-un singur fel.
Dacă îl las eu.
Doar așa o să poată.
Înțeleg.
Poți pleca!
Mulțumesc!
E incredibil.
Ați auzit știrile?
Ce e?
Domnul Gu a întrecut-o pe dna Gu și o să fie președinte.
Serios?
Dacă știam, mă dădeam bine pe lângă el.
Sa-rang, putem vorbi puțin?
Da, doamnă.
O să ai o sarcină specială.
Nu o să lucrezi la King the Land.
- Doar eu? - Da.
Ordin special de la președinte.
De la președinte?
Îmi pare rău.
Ji-hu te-a solicitat pe tine, special.
Ai grijă de el cât e în Coreea!
Puștiul ăla se pricepe la oamenii.
S-a prins imediat că ești cea mai bună angajată a hotelului.
Scuze,
dar pot să întreb dacă fac asta ca angajată al Hotelului King?
Să zicem că e o rugăminte personală.
E prima dată când îmi cere ceva.
Aș vrea să-i îndeplinesc dorința nepotului meu.
Am întrecut măsura?
Nu, domnule. Înțeleg.
- Dar… - Ce e?
Pot să-l tratez ca pe un frate mai mic?
E tot ce-ți cer.
Ji-hu e singur la părinți și a crescut solitar.
Bine, domnule.
Domnule Ji-hu!
Unde o fi?
Ji-hu!
Of, unde ești?
Ești aici?
Poftim? M-ai speriat!
Și cum e?
Cum îți permiți? Crezi c-o să scapi nepedepsită?
Ai grijă!
O să vezi tu cum e-n iad!
Ce?
M-ai chemat ca să te răzbuni și să mă chinui?
De ce? Ți-e frică?
Nu, nici vorbă!
Un domn ar trebui să joace corect.
Tu te ascunzi sub mască.
Poate fiindcă ești copil. Nu te comporți ca un domn.
Nu mă face copil!
Nu sunt copil.
Chiar așa?
Ai dreptate.
La cât de pueril ești, nu ești copil.
Ci bebeluș. Ești un bebeluș.
Ești un bebeluș, nu?
Nu mă face bebeluș!
- Să te văd! - „Să te văd!”
E rândul meu.
Am câștigat. Vorbește-mi politicos!
Să mai jucăm o dată!
E zece la zero.
Ai zis că e ultima rundă.
Încă una!
- Chiar vrei să joci? - Da.
Atunci, cum îmi spui?
Sa-rang,
putem să mai jucăm o rundă,
te rog?
Bine.
În regulă.
- Asta chiar e ultima dată. - Super!
Nu în sus…
Mai încearcă o dată! Gata?
Unu,
doi,
trei!
Bravo!
E bună, așa-i?
Da.
Apropo, am o întrebare.
De ce faci asta?
De ce ești cuminte cu adulții,
dar îi hărțuiești pe cei slabi?
Îți place?
Fac ce vreau.
N-ai prieteni, așa-i?
Numai nulitățile au prieteni.
Eu n-am nevoie.
Știam eu!
Cine s-ar împrieteni cu un băiat așa țâfnos?
Nu-i așa!
Nu-mi fac prieteni fiindcă n-am nevoie.
Așa crezi tu.
Nu-i adevărat!
Trebuie să fii drăguț ca să-ți faci prieteni.
Dacă te iei de oameni și-i agresezi, n-o să-ți faci.
Așa că nu mai fi rău, bine?
Hai să intrăm!
Putem să ne mai jucăm puțin?
Îmi ceri o favoare?
Bine. Doar fiindcă e o favoare.
Da!
Bine. Hai să ne jucăm!
Bunicule!
Bună!
Văd că te-ai simțit bine!
Da. O să ne jucăm și mâine.
Du-te să te speli pe mâini!
Aduc niște gustări.
Bine, Sa-rang.
Nu l-am mai văzut atât de fericit.
Parcă ai fi sora lui.
Mulțumesc!
N-aveți pentru ce. Și eu m-am simțit bine.
Erai acasă!
Ce cauți aici?
O să lucrez aici momentan.
Președintele m-a rugat să am grijă de Ji-hu.
Te-a rugat să ai grijă de Ji-hu?
Nu e nevoie. Vorbesc eu cu el.
M-a rugat respectuos.
Nu mi-a ordonat s-o fac.
M-a rugat din dragoste pentru nepotul lui,
așa că am acceptat.
Dar, totuși, cum a putut să-ți ceară asta?
Am acceptat deja.
Mă distrez în felul meu, așa că nu-ți face griji!
Bine, fie!
Dar să-mi spui dacă se ia cineva de tine.
Bine. Așa o să fac.
Deci asta e camera directorului Gu Won.
- Pot să mă uit pe aici? - Firește!
Dar cât ai de gând să-mi mai spui titlul?
Nu suntem la muncă.
Bine, dle Won!
Ce înseamnă „domnule Won”?
Nu știu.
E crapul acela!
Ăsta e…
Mi-a fost foarte greu
să pun toate bucățile la loc.
De ce te-ai obosit să-l reconstruiești?
E o amintire
de la prima noastră întâlnire.
Ce-i asta?
Stai!
Atunci ai început să mă placi?
Nu chiar.
- Dă-mi-o! Mi-e rușine. - Vai!
- Nu. - Haide!
- Haide! Mi-e rușine. - Nu.
- Dă-mi-o! - Nu.
- Mi-e rușine. - Nu.
- Dă-mi-o odată! - Nu.
Ce cauți în casa mea?
Deci ăsta
e patul în care dormi dumneata, dle Won.
Sa-rang!
Ești aici?
Sa-rang, ești aici?
Ce faci aici?
Mă joc de-a v-ați ascunselea!
Acum te ascunzi tu!
- Zece… - Stai așa!
- …nouă… - Numără încet!
…opt, șapte,
șase,
cinci,
patru, trei…
doi, unu!
Cine nu-i gata…
Ji-hu, obrăznicătura! Nici n-a bătut la ușă.
A fost epuizant, nu?
Am auzit că e greu să fii părinte.
Cred că așa e.
Tu
ai stat vreodată cu Ji-hu?
Când Ji-hu era mai mic, studiam în străinătate.
Când eu eram în Coreea, el era în străinătate. Ne-am întâlnit rar.
De ce întrebi?
E micuț, dar deja pare foarte singur.
- Ji-hu? - Da.
Parcă n-are pe nimeni lângă el.
E atât de bine-crescut și de matur, încât habar n-aveam.
Faptul că e matur nu e un semn bun.
Adulții ar trebui să fie cei maturi.
Și ca adult e greu să fii matur.
Ji-hu,
ar trebui să dormi în patul tău.
Ji-hu!
Ești acasă, unchiule Won!
Da. Hai să dormim sus!
Mama n-a ajuns încă acasă.
Cred că o să întârzie.
Culcă-te devreme și o să te vezi cu ea mâine!
N-am văzut-o nici ieri, nici alaltăieri.
Chiar vreau s-o văd azi.
Pot s-o aștept?
Sigur, așteapt-o!
Bine. Mulțumesc!
Mamă!
Ce mai cauți aici?
N-ai plecat în SUA?
Nu pot să mai stau aici puțin?
Ți-am spus că nu e un moment bun.
De ce nu asculți?
Îmi pare rău.
Du-te în camera ta!
Bine.
Chiar te-ai pregătit mult.
Ți-am zis.
Nu meriți să deții grupul.
Vorbești de parcă ai fi câștigat.
Chiar crezi că s-a terminat?
Ce naiv ești!
Doar compania contează?
Pentru tine, Ji-hu nu există?
Știi cât te-a așteptat?
Ce e?
Îți amintește de tine?
Plângeai mereu, căutându-ți mama.
Dar știi ce?
Ji-hu nu e ca tine.
Iar eu nu sunt ca mama ta.
Nu-mi da sfaturi din perspectiva ta modestă!
E o mare aroganță.
E prima dată când intru în camera ta.
N-ai mai fost de mult acasă.
Vrei să faci ceva anume?
E-n regulă.
Atunci,
dacă îți vine ceva-n minte cumva,
te rog să-mi spui!
Putem s-o facem împreună.
- Uitați! - Gimbap!
Tu le-ai făcut pe toate?
Bineînțeles!
Poftim!
- Ji-hu! Unu, doi, trei! - Ține asta!
- Poftim! - Te pricepi.
Chiar foarte bine.
Am reușit!
Când o să fiu mare, o să fiu ca tine.
De ce?
Ești tare.
Ești cea mai tare persoană din lume.
Mulțumesc că spui asta!
Totuși,
e ceva ce eu n-am făcut, dar tu ar trebui s-o faci.
Ce anume?
Trebuie să plângi când vrei
și să râzi când vrei.
Dacă ești necăjit, supără-te și fă scandal!
Dar, cel mai important,
dacă ți-e dor de cineva, spune-i că-ți lipsește!
Indiferent că e mama sau tatăl tău.
Am voie să fac asta?
Firește!
Nu e rău să fii sincer.
Înseamnă că ești curajos.
Aș vrea…
să devii un om curajos.
Dacă ești curajos, ești cel mai tare.
Chiar mai tare decât mine.
Atunci…
aș putea să mai stau puțin în Coreea?
- Asta vrei să faci? - Da.
Încă n-am apucat să mă joc cu mama.
Bine.
O să te ajut eu.
Serios?
Mulțumesc frumos!
- Ji-hu! - Sa-rang!
Ce-i asta?
Cartof. Ai mâncat vreodată așa?
- Nu. - Nu?
- Dă-mi-l! - Îl vrei?
Nu ți-l dau.
Poftim!
N-ați venit să vorbim despre muncă, nu?
Nu.
Atunci
pot vorbi informal?
Da, puteți.
Te așteptam.
Am așteptat să vii să mă cauți.
Dumneavoastră…
mi-ați trimis dosarul mamei mele, așa-i?
Aș vrea să vă întreb ceva.
Crezi că acum o poți înțelege pe mama ta?
Nu.
Nici nu mai e nevoie.
S-a întâmplat demult.
Vrei să știi unde e?
Nu-i nevoie.
Voiam doar să știu adevărul.
Nu voiam s-o văd.
Mulțumesc pentru sinceritate!
Mi-e foame.
Să mâncăm!
- Tocană de soia? - Miroase bine, nu?
Da, arată foarte bine. Pot să gust?
Să guști?
Drăguț!
Tai și asta.
Incredibil!
Doar o gură.
- Poftă bună! - Poftă bună!
Tocană de pastă de soia.
Orez.
Și omletă rulată.
E bun.
Nu te vezi cu mama ta?
Voiam să știu de ce m-a părăsit.
Acum știu. E suficient.
Poate a făcut-o din iubire.
Dacă mă iubea,
trebuia să rămână lângă mine, orice ar fi fost.
Oricare ar fi fost motivul, m-a părăsit.
Deci n-am însemnat mare lucru pentru ea.
Ar putea exista un alt motiv despre care nu știi.
De asta voiam să vă vedeți.
Așa ai fi putut să-ți dai seama ce simte.
Nu vreau să mă mai gândesc la mama.
În sfârșit simt
că m-am eliberat de ea.
E bine că acum te-ai liniștit.
Da.
Mulțumesc
că m-ai adus până aici!
KING THE LAND
„Idila secretă a unui chaebol.”
Cum l-ai agățat?
Spune-ne secretul!
Ai provocat mai multe daune pentru propriile interese!
Noi, consiliul director, ne opunem numirii dlui Gu ca președinte.
Înțeleg de ce te place Won.
Iar acest lucru mă sperie și mai tare.
Doar cei mai răi ajung aici.
Unde e domnișoara Cheon Sa-rang?
Subtitrarea: Clara Lițescu