ПОСМІШКА ДЛЯ СПАДКОЄМЦЯ
-Дякую. -Дякую.
До побачення.
Дякую, пане Ю.
-Достатньо стільки пива? -Думаю, так.
Завжди можемо купити ще. Ми ж заробляємо.
Добридень, пане.
Вибачте за запізнення, пане Ю.
-Пані Кан. -Добридень.
Спасибі, що так швидко приїхали.
Ви досі у формі.
Після вашого дзвінка ми з аеропорту сюди поїхали.
Де Са-Ран?
Не бере слухавку.
А пан Но?
Теж не бере.
Із таксі зателефонуємо.
-Добре. -Наше таксі?
-Поїхали. -Сідайте вперед.
-Ох. -Я візьму.
Дякую.
ПАН НО
Абонент тимчасово недоступний…
У пана Но не було на сьогодні планів.
Тоді вчотирьох посидимо.
Банда Бангкока возз'єднається пізніше.
-Гаразд. -Гаразд.
І чому вони обидва слухавки не беруть?
Може, зустрічаються у нас за спиною?
Зійшлися нарешті?
Справді?
Вон — крутий хлопець.
Я в нього вірив.
Вірив? Ну й даремно.
Нічого не знаєте. А кажете подруги.
У сенсі?
Між ними вже все скінчено.
Що? Відколи?
А вони взагалі зустрічалися?
Закінчилося ще до початку.
Пам'ятаєте, вони в Таїланді втекли?
Він тоді запросив її на побачення, але, здається, йому відмовили.
Справді?
Він сам вам сказав?
Як про таке питати? Тільки сіль на рану сипати.
Так, не схоже, що щось вийшло.
Я розумів, що не вийде.
Я добре знаю пана Ку…
Тобто пана Но.
Він не здатний ні з ким зустрічатися.
Намагався давати йому уроки любовних стосунків,
але він не потягнув.
У стосунках важливі базові навички.
А у вас багато було стосунків?
У мене?
Я подобаюся багатьом жінкам.
Але на побачення ще ніхто не запрошував.
Я, взагалі, людина проста,
але їм здається, що я їм не по зубах.
Тобто у вас ніколи не було стосунків?
Кажу ж вам. Я популярний.
Але ніхто не може зважитися запросити мене на побачення.
Так запросіть ви кого-небудь.
Ні. Спочатку дами.
Обов'язок джентльмена. Не знали?
Тому у вас і немає дівчини.
Можна перекусити? Ось це.
-Ось. -Дякую. Спасибі.
І все ж таки він, мабуть, сильно переживає,
що йому одразу відмовили.
Потрібно буде з ним випити.
Ось, перекуси.
-Дякую. -Хочете прикол?
Магія!
А ви кумедний. Я теж хочу.
Дякую.
-Самі фарбували сходи? -Як ви здогадалися?
Аматорська робота.
Заходьте.
-Гаразд. -Ласкаво просимо.
-А це звідки? -Що?
Що тут робить чоловіче взуття?
ЕПІЗОД 12
І що у вас відбувається?
Відколи?
Віднедавна.
Ти запевняла нас, що ви не зустрічаєтеся.
Вибач.
Так вийшло.
Чому ти нас обдурила?
Навіщо за ніс водила?
Ми вас не обманювали.
Просто вирішили не говорити.
Це і є водити за ніс.
Ну що за настрій?
Не лаятися треба, а святкувати.
Ми й не лаємося. Ми просто в шоці.
Раніше у нас одна від одної не було секретів.
Тому я зараз розповідаю.
Годі сердитися на нас.
Досить прикидатися милою.
Думаєш, це тобі зійде з рук?
Вітаю. Ви двоє чудова пара.
Дякую.
Розсудлива людина.
Може, ви ще про щось збрехали?
Ми не хотіли нічого приховувати.
Обдурите ще раз — і дружбі нашої шістки кінець.
Навіть якщо ви будете позашлюбним сином голови,
ми вам не пробачимо.
Ні.
Я все чесно розповім.
Я не позашлюбний син голови.
Ну звісно.
Це для прикладу.
Я просто син.
Ясна річ. А ми просто дочки.
-Чий син? -Це правда.
Він син голови.
Ну годі. Налякали нас.
Треба ж було таке вигадати.
У голови прізвище Ку, а у вас Но.
Точно. Смішно.
Я мало не купився.
До того ж син голови — головний менеджер, так?
Кажуть, він козел,
а ще мудак.
Блатний мажор.
Наш пан Но зовсім не такий.
Я той самий козел і блатний мажор.
Вибачте, не хотів вас обманювати.
Я Ку Вон, головний менеджер.
А той, що в стіну витріщається, ніякий не керівник відділу Ю.
Він просто керівник, Но Сан-Сік.
Са-Ран, це правда?
Дозвольте всіх представити офіційно.
Це головний менеджер Ку Вон,
а це керівник Но Сан-Сік.
Керівник Но Сан-Сік.
Дуже приємно.
Серйозно? Заждіть.
Жартуєте? Здуріти можна.
Думаєш, усе нормально?
Думаю, так.
Яке полегшення.
Пане Ку.
Підлога холодна. Візьміть подушку.
-Ні, тут тепло. -Сідайте зручніше.
Мені й так зручно.
Не знаємо, чим вас пригостити.
Подушка, серйозно? Посади його на диван.
-Пане Ку, сідайте. -Ні.
Мені й тут зручно.
-Усе добре. -Сідайте.
Нам через вас ніяково.
Ну годі.
Ми тому вам не розповідали.
Авжеж ніяково. Він же син голови.
Було б дивно не метушитися.
Так ще більш ніяково.
Сідайте, як вам зручно.
Ви чому на колінах стоїте?
-Розслабтеся. -Прошу.
Пане Ку.
Якщо я вас чимось образила,
благаю про пощаду.
Ні, ти нічим мене не образила.
Да-Иль, можеш і далі мені грубити.
-Мені так навіть простіше. -Боже.
-Я вам грубила? -Так.
Ви що, я б так не вчинила.
Грубила. Поводилася абияк.
У Бангкоку намагалася вказати йому на його місце,
навіть погрожувала якось.
Справді? Коли це?
«Пане Знак оклику!
У кінець». Забула абощо?
Усе гаразд, правда.
Ти лише намагалася допомогти хлопцеві, який тільки почав кар'єру.
Усе добре.
Мені так шкода.
Я заслуговую на смертну кару.
Я заслуговую на смертну кару!
Вибачте мені.
-Пробачте. -Що з тобою?
-Що? -Вибачте.
Ти перегинаєш палицю.
Гаразд.
Пане Ку.
Вибачте, але мені потрібно відійти на хвилинку.
-Ти куди? -Я?
Туди.
Звичайно.
Є розмова.
Можна тут спокійно поговорити.
На вихід.
Гаразд.
Скажи,
навіщо було заходити так далеко?
Навіщо ти так із колегами?
У мене не було вибору.
Я робив, як мені наказали.
Усе одно потрібно було натякнути.
Хіба можна так із колегою?
Ми безпорадні перед начальством.
Уявляєш, як мені було називати його не паном Ку?
Я ще в аеропорту хотів пояснити, що я пан Но,
але потім…
Вибач.
Прошу, пане.
П'ять хвилин тому ти до мене ставився як до друга.
Вибачте.
За що ти вибачаєшся?
У мене немає братів і близьких друзів,
тому не знаю, чи вмію я дружити,
але обіцяю намагатися.
Будьмо друзями.
Добре, Воне.
Пхьон-Хва, вважай мене своїм другом.
Сідайте зручніше.
Так, звичайно, пане Ку.
Вам принести випити?
Краще без цього.
Тут я не головний менеджер.
Я хлопець Са-Ран.
Так, пане Хлопець Са-Ран.
Якщо я можу вам чимось допомогти,
обов'язково звертайтеся…
Йому потрібна моя допомога?
Краще помовчи.
Досить теревенити.
Гаразд.
Що ж, вийдемо з цього становища з розумом…
-Що я таке кажу? -Пхьон-Хва.
Так.
Мабуть, піду по Да-Иль.
Залишайся, я піду.
Зачекайте.
Я сам розберуся з цією ситуацією. Я її приведу.
-Сидіть. -Але я…
-Я піду. -Сідайте.
-Сідайте зручніше. -Але…
Так, пане Хлопець Са-Ран.
Що сталося?
Як так вийшло?
Ви про що?
Я був популярніший за вас.
Як так вийшло,
що у вас першого з'явилася дівчина?
Я гублюся
у здогадках.
Яких іще здогадках?
Про те, чому ви так вирішили.
Чому ви не сказали мені, що зустрічаєтеся?
Як ви могли це від мене приховати?
Лихо.
Боже.
І давно ви зустрічаєтеся?
-Но Сан-Сіку. -Так?
-Поплач. -Гаразд.
Поплач. Вона сильно розлютилася?
-Так. -Поплач.
Боже.
Шкода, що в Дубай ми не полетимо.
Порожньо.
Шкода, що порожньо.
Про що ви тут базікаєте?
Сердитеся, що я не сказала?
Ні, ми розуміємо.
Тут усе логічно.
Тоді в чому справа? Переживаєте за мене?
Що я стану нещасною?
Чого це раптом?
Пан Но такий поганий?
Пан Ку.
Так, точно. Пан Ку.
Він поганий хлопець?
Ні, зовсім ні.
Інакше я б із ним не зустрічалася.
Тоді що? З чого тобі бути нещасною?
Ну просто…
У нас із ним різний соціальний статус. Ви не через це переживаєте?
Та ну.
Усі люди рівні.
Різний статус? Нісенітниця.
Вона має рацію.
Різниця, звісно, є,
але це ніщо перед коханням.
Тоді що ви так серйозно обговорювали?
Ми обговорювали, що, можливо,
ти прийняла поспішне рішення.
Ні, рішення точно не було поспішним.
Я довго про це думала.
Він чудовий хлопець.
Що тобі в ньому подобається?
Він хлопець мрії.
Через нього не треба переживати, розчаровуватися.
Він завжди поруч, коли потрібен.
З'являється як за помахом чарівної палички, коли я в біді.
А пан Но романтичніший, ніж здається.
Пан Ку.
Та яка різниця? Я вже звикла до «пана Но».
Загалом, думаю, він чудовий хлопець.
Вітаю.
Сподіваюся, Са-Ран знайде справжнє кохання.
Дякую, дівчата.
Тепер у нас є привід
веселитися всю ніч!
Підтримую!
А весь цей час ми не веселилися?
-Ні. -Як?
Ми ще навіть не почали.
-Потусимо. -Гаразд. Час починати.
Час починати
Боже.
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
«Готель перевершив міжнародні мережі і став першим корейським готелем,
що отримав нагороду як найкращий роботодавець.
Готель "Кінг" віддав належне персоналу
за всі 100 років свого існування.
Компанія показала світу, що відрізняє найкращий готель Кореї».
Рейтинг готелю злетів завдяки тому,
що я став його представником.
Ви представляли готель?
-Це коли? -Я вітав гостей.
Той, хто вітає гостей, і є представником готелю.
І я впорався з цим складним завданням.
Ви маєте рацію.
Ви блискуче впоралися з цим складним завданням.
Молодець.
Так тримати.
Якесь недобре у вас обличчя.
Ви теж постаралися.
Продовжуйте в тому ж дусі і незабаром станете головним.
Ну що за дурниці?
Ситуація вже змінилася.
Поступово захопіть готель, літаки та дистрибуцію.
Весь світ біля ваших ніг, пане Ку.
Яка різниця, біля чиїх він ніг.
Важливо те, чи варто в ньому жити.
Якщо ви очолите групу, то точно варто.
А я зроблю так, щоб ваша килимова доріжка була встелена квітами.
Покладіться на мене.
Згоден.
Дуже зворушливий захід.
Я мало не розплакався від ностальгічних почуттів.
Побачив пана Ку в новому світлі.
Чесно, я думав, він усе зіпсує, але свято вдалося на славу.
Ми значно заощадили на маркетингу.
Міжнародні мережі готелів запросили відео заходу,
а «Гід із розкішних подорожей» покликали на інтерв'ю.
Ви всі, схоже, задоволені.
Так, персонал у захваті, мотивація злетіла.
Мабуть, я вас переоцінила.
Повірити не можу, що ви розридалися над сентиментальним шоу.
І кому мені довіряти,
коли я стану на чолі компанії?
Гра на почуттях — дешевий прийом, який легко отримує підтримку.
Але чи принесе це нам гроші?
Як це допоможе впоратися з управлінською кризою,
яка загрожує групі?
Хіба зараз час піддаватися емоціям у керівництві?
В інших групах думають про перехід у режим виживання,
а не просто обговорюють стрес-сценарій.
Кілька днів тому
я говорила з головою.
Я йому не довіряю.
Не змушуйте мене втрачати віру і в вас.
Будемо закінчувати.
Ті, хто мене не підтримують, сьогодні на збори можуть не йти.
Вітаю вас зі 100-річним ювілеєм.
Зазвичай ювілеї для нас були приводом запросити корисних людей
і всіляко їм догоджати,
але цього разу це було наше свято.
Головний менеджер Ку, ви молодець.
Не дякуйте мені,
дякуйте персоналу.
Можливо, все закінчилося добре,
але ще рано пити шампанське, пане.
У якому сенсі?
Продажі групи,
прибуток, ціна акцій —
скрізь стагнація.
Вам не здається, що для кризи ми чудово справляємося?
Якщо врахувати інфляцію і підвищення відсоткових ставок,
то це вже не стагнація, а регрес.
Що думаєте, пані Ку?
Я згодна.
Шість із десяти провідних корпорацій
перейшли на кризове управління.
Потрібно наслідувати їхній приклад, поки не пізно,
і реорганізувати групу.
Решта що думають?
Схоже, всі з цим згодні.
А ти добре підготувалася.
Ну хоч хтось має це робити.
Ми й так запізнилися.
Не думаю, що це слушне рішення.
Кризове управління — це фарс.
Завуальована погроза персоналу: затягніть пояси тугіше,
бо в нас криза.
Не знав, що скорочення витрат — найкращий спосіб
підвищити короткостроковий прибуток?
Знав.
І ми завжди так робили,
щоб заощадити гроші на рахунках.
Ви всі згодні з пані Ку?
Думаєте, так нормально?
Пане Ку, як ви знаєте,
зниження витрат — основна проблема для всіх корпорацій.
Хочете перетворити групу на всесвітньо відому компанію,
але при цьому тільки й говорите
про вимагання грошей у співробітників.
Цінність люксових брендів
полягає в їхній історії.
Якщо хочемо стати світовою компанією,
вважаю, нам потрібна гідна історія.
То…
ви хочете, щоб в історію увійшло те,
як ми ліземо співробітникам у кишеню
заради швидкої наживи?
Щоб увійти в історію, потрібно спочатку вижити.
Мертвий історію не розповість.
Те, як ми будемо жити,
важливіше за виживання.
Мене турбує,
що людина з таким ставленням у нас у керівництві.
Батьку.
Якщо не можеш зважитися, я сама.
Зниження витрат — єдиний спосіб поліпшити становище?
Так.
А ти впевнений, що можна обійтися без скорочення витрат?
Так, упевнений.
Чудові новини.
Отже, справи підуть у гору,
хоч ми знизимо витрати, хоч ні.
До наступних зборів
підготуйте звіти з вашими планами розвитку групи.
Ти.
І ти. Ви обидва.
Так, пане.
Нарешті почалася війна.
На її боці купа народу,
а у вас
є тільки я.
Не тільки ви.
Нас двоє.
Так, ви маєте рацію.
Нас завжди було двоє.
Ваша правда.
Та що з вами?
Досить.
Пане Ку,
запам'ятайте.
Я завжди буду на вашому боці.
Ми впораємося навіть із десятком мільйонів ворогів.
Тому що ми…
єдині.
Вже краще одному.
Неправда.
Сьогодні мій останній день.
Із завтрашнього дня працюю в офісі.
Я завжди пам'ятатиму
наші чудові спільні рейси.
Дякую за прекрасну роботу, пані Ю.
Я для вас дещо приготувала.
Ох, не варто було турбуватися.
Мі-Но, ти найкраща з усіх.
Подбайте про наш екіпаж, старша стюардеса Хван Мі-На.
Буду намагатися, як ви мене вчили.
Дякую за вашу роботу.
Щиро дякую за службу.
Дякую всім.
Алло.
Бачила, як мій екіпаж усіх обігнав за продажами?
Так, хіба не чудово?
Завдяки цьому мене підвищили й перевели в головний офіс.
Серйозно?
Зачекай секунду. Я перетелефоную.
Що? Хочеш щось сказати?
А ти не хочеш?
Ні.
Тобі не здається,
що варто було хоча б вибачитися?
За що?
Що за питання?
Ти навіть не збиралася мене підвищувати.
Скористалася мною заради продажів.
Ти вже давно працюєш,
і без підвищення треба було продажі піднімати.
До того ж ти розумієш, що підвищення тобі навряд чи світить.
Що?
Думаєш, я не знаю про твоє розлучення?
Усі бояться, що розлучення вплине на їхню характеристику,
ось і приховують.
Гаразд, не проблема.
Але тобі
хоча б слід знати своє місце.
Я про це не донесла тільки тому, що ми друзі.
Сподіваюся, все вийде.
Щасти.
ЗАЯВНИК: О ПХЬОН-ХВА
ЗАЯВА ПРО АНУЛЮВАННЯ ШЛЮБУ
Це неможливо.
Дурниці.
Її колишній зареєстрував шлюб таємно, коли вона його кинула.
Але все зроблено за законом, я нічим не можу допомогти.
У сенсі? Це шахрайство!
Такий закон.
Ви самі заповнили заяву на реєстрацію шлюбу.
Він пропонував його жартома заповнити
на 100-денний ювілей стосунків.
Не можна підписувати такі важливі заяви.
Загалом, я не можу анулювати реєстрацію шлюбу.
І що мені робити?
Ви, звичайно, можете подати на анулювання,
але шанси нульові.
Єдиний вихід — подати на розлучення.
-На розлучення? -Що?
Вони навіть одружені не були. Як це?
Будь ласка, скасуйте реєстрацію.
Просимо вас, скасуйте.
Більше нічим не можу вам допомогти.
Рекомендую найняти адвоката.
Що мені робити?
Будь ласка, допоможіть їй.
-Усього раз. -Гляньте.
Вона занадто молода для розлучення.
-Будь ласка. -Допоможіть мені.
Що мені робити?
Через необачність
будеш тепер розлученою!
Це ви мене запросили.
І це було не просто запрошення.
Я прийшов, тому що ви благали мене виголосити промову.
Але таке приниження?
Я не знала, що так станеться.
А хто мав знати, як не ви?
Я після такого приниження підлеглим в очі дивитися не можу.
Вас ніколи не турбує, що думають підлеглі.
Я обов'язково загладжу цю прикру помилку.
Будь ласка, не засмучуйтеся.
Це найкращий хамон іберіко де бейота,
виготовлений із 5% найкращих свиней світу.
Послухай.
Чому подаєш то з одного боку, то з іншого?
Твоє миготіння мене відволікає.
Вибачте, пане.
З якого боку вам подавати?
Я запитав, навіщо ти мене весь час відволікаєш.
По-твоєму, вибачення — це відповідь?
Глуха абощо?
Ти не зрозуміла?
У «Землі королів» керуються правилами європейських королівських родин.
Вино й напої подають праворуч, а страви ліворуч.
Якщо вас це турбує,
дозвольте мені подавати зі зручного для вас боку.
Боже.
А ти зарозуміла.
Гляньте, яка пихата.
Треба було просто вибачитися!
Повчатимеш мене?
Лекції читатимеш?
Ні, пане. Вибачте.
Вибаченнями тут не зарадиш!
Пані Ку, чому ваші співробітники не навчені?
Вам мало того, що ви мене принизили?
Тепер мене принижуватимуть такі, як вона?
Звільніть її!
Інакше ми більше не побачимося.
Так, пані?
Нехай усі заново пройдуть навчання.
І позбудьтеся неї.
-Що? -Позбудьтеся неї.
Так, пані.
Позбутися чого?
Наші співробітники — не речі.
Це не твоя справа.
А я вважаю, моя.
Добридень.
Мене звуть Ку Вон, я очолюю «Землю королів».
Так, і що?
Пане.
Застільний етикет сформувався
у XIX столітті, за часів правління королеви Вікторії.
Це манери поведінки за столом.
Ніж — мініатюрна версія шпаги,
тому лезом в обличчя
зазвичай не тикають.
Кинути хустку означає викликати на дуель.
Серветка в даному випадку являє собою хустку.
Не варто її кидати.
На відміну від законів, етикету дотримуватися необов'язково,
але він відображає рівень виховання.
Пане Пак, проявіть манери,
як належить при вашій посаді.
Ви не створені для бізнесу.
Готель «Кінг»
припускається великих помилок по відношенню до мене.
Чекатиму на вас іншим разом.
Ви принижуєте мене перед підлеглими!
Я не потерплю!
Пане Пак.
Як можна таке робити через якогось співробітника?
Ти не розумієш, як нам потрібен депутат Пак?
Не просто співробітник! А цінний кадр.
Поки я тут головний,
я захищатиму своїх співробітників.
Цінний кадр, кажеш?
Чи щось більше?
Що ти хочеш сказати?
Кров не бреше, щоб ти знав.
Ти навіть гелікоптер за нею послав.
Вибачте. Це моя провина.
Ні, ви все правильно зробили.
Якщо таке повториться,
захищайте співробітників.
Це ваш обов'язок як керівника.
Так, пане.
У будь-якій ситуації.
Відповідальність буде на мені.
Важкий видався день.
Так, закінчуємо і йдемо додому.
Це було непросто.
Вибачте.
Ти не винна.
Якщо людина лізе в бійку, що ти з ним зробиш?
Депутат Пак — жахлива людина.
Сердився на пані Ку, а зірвався на тобі.
Зате пан Ку нас усіх врятував.
Пам'ятаєте, як пан Пак напився і влаштував тут сцену?
Таке не забувається.
Нам веліли вишикуватися в шеренгу,
і він більше години розводився про дисципліну персоналу.
Нас так легко образити.
Ненавиджу його.
Ну досить про це. Навіть не хочу згадувати.
Після такого жахливого дня
-треба випити пива. -Гаразд.
Заллємо пивом стрес жахливого дня.
Я все дороблю, можете йти.
А ти не підеш?
А ви мене запрошуєте?
Ти ж частина колективу.
Доробимо разом і підемо.
-Гаразд. -Гаразд.
Са-Ран.
Той тайський крем чудовий.
Правда знімає біль.
Рада, що допомогло.
Ти така добра.
Я б не подумала привезти всім подарунки.
Точно.
А ми ще її ображали.
Не ми, взагалі-то. Ти переважно.
Що? Невинною прикидаєшся?
-Ти теж ображала. -Так, ображала.
-Ну досить. -Серйозно…
Чесно кажучи, ти мені не подобалася.
Ми стільки зусиль доклали, щоб сюди потрапити,
а тебе взяли, варто було голові Ку замовити слівце.
Але попрацювавши з тобою,
я зрозуміла, що ти справді заслуговуєш на цю посаду.
Дякую тобі за твою компетентність.
Прошу.
У вас завжди були свої правила,
тож я розумію, наскільки дивним вам це все здавалося.
Я дуже старалася довести,
що заслуговую на цю посаду.
Ти перевершила всі очікування. Ти молодець.
Дякую.
Піднімемо келихи.
Так.
-Будьмо! -Будьмо!
А як вам пан Ку? Круто він його, так?
Не думала, що керівництво може стати на наш бік.
І не кажи.
Нам весь час твердять вимолювати вибачення, якщо клієнти незадоволені.
Такого я не очікувала.
Мені здається, пан Ку щира людина.
Ви рахунки свої перевіряли?
Ні, а що?
На честь 100-річчя нам виплатили премію. По мільйону вон.
Зазвичай нам дарують якісь купони в готель або буфет.
Зазвичай так,
але пан Ку розіслав опитування, щоб дізнатися, чого б ми хотіли.
З великим відривом перемогли гроші,
і ось маємо премію.
У готелі з нашими бажаннями ніколи не рахувалися.
Я думала, що опитування, як зазвичай, нічого не означає.
Так.
З новим начальником почалося зовсім інше життя.
Скажімо тост.
За головного менеджера Ку Вона!
-За пана Ку! -За пана Ку!
Як же добре.
-Ллє як із відра. -Еге ж.
О ні.
А ось і таксі.
-Бувай, Са-Ран. -Бувай, Са-Ран.
-До побачення. -Бувай.
Мені туди. До завтра.
-Бувай, Са-Ран. -Бувай.
А ти як поїдеш?
На автобусі.
Ми теж пішли.
-Бувай. -Бувай.
Як ти мене знайшов?
Почався дощ,
і мені сказали, що ти ще тут.
Треба було зателефонувати.
Я не став би псувати тобі веселощі через свої бажання.
Тобі весело було?
Так.
Схоже, колектив нарешті мене прийняв.
Було чудово.
Упевнений, вони давно тебе прийняли.
Просто після прийняття
потрібен був час розтопити лід.
Я так усім вдячна.
Мені здається, вони заради мене влаштували цю вечерю.
А в тебе як справи?
Пані Ку явно була зла.
Що з того?
Якщо клієнт — король, він і поводитися має відповідно.
У нас все-таки люксовий готель,
ми не будемо миритися з такими грубіянами.
Підемо?
Тримайся.
Бачила, який я швидкий?
О ні.
Що? Що таке?
Що сталося? Усе гаразд?
Що? Що таке?
Що? Чому?
-Що відбувається? -Що?
По телевізору таке показували.
Зрозуміло.
А ти чого напівголий вискочив?
Мені ніяково.
Просто…
Я почув крик, тому примчав.
Я зроблю чай.
А ти йди сушитися.
Сорочка.
Зняти її?
Застебни.
Ти вже все бачила. Чого соромитися?
Нічого я не бачила.
Іди обсохни. Інакше застудишся.
Ну чого ти соромишся?
Ти така мила.
Зовсім ні.
Як я можу залишити тебе,
коли ти така мила?
Сама винна.
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
-Розслабтеся, випийте. -Так, пані.
Дякую.
Ви, напевно, гадаєте,
навіщо я вас викликала.
Так.
Можу запитати навіщо?
Кажуть, ви людина амбітна.
Ви про кар'єру? Так, дуже.
Тому я працюю на пана Ку.
Я єдиний, хто може миритися з його характером.
Тепер ви працюєте на мене.
Повідомляйте мені про все, що пов'язано з паном Ку.
А що
конкретно ви маєте на увазі?
Усе.
Про роботу, про особисте життя.
Доповідайте мені про все. Нічого не пропускайте.
Я ще ковток зроблю.
Наскільки високо
я можу піднятися,
якщо вам допомагатиму?
Привіт.
-Ти що тут робиш? -Боже.
Хто так підкрадається?
Я йду на зустріч випускників,
прийшла вибрати собі вбрання.
Ти на що зарплату витрачаєш?
Не скупися, купи собі одягу.
Який мотлох. Жах.
Хто тобі дозволив ритися в моїй шафі?
У сім'ї всі одне з одним діляться.
У сім'ї є місце кордонам.
Мамо, я хочу їсти.
Тітка Да-Иль що-небудь приготує.
Да-Иль, зроби Тхе-Рі щось перекусити.
Що?
-Тримай. -Ти ж працюєш у дьюті-фрі.
Необов'язково мати брендові речі,
але ці нікуди не годяться.
Одягну ось ці.
-Бувай, Да-Иль. -Що?
Ні, стій.
А як же Тхе-Рі? Ти його не береш?
Ти вдома. Нащо мені його брати? Буду пізно. Не чекай, вклади його спати.
Що? Бо-Мі!
Тхе-Рі розбудиш.
Бо-Мі зовсім знахабніла.
Поговори з нею.
Прийшла, нікого не попередивши,
взяла мій одяг, взуття й сумку.
Ще й бардак після себе залишила.
У сім'ї заведено ділитися.
То й поділися з нею.
А ще в сім'ї треба поважати одне одного.
Не будь такою жаднюгою,
тобі це ще відгукнеться.
«Жаднюгою»?
Вона хоч раз сиділа з Чхо-Рон?
Хоч раз купила їй іграшку?
Твої батьки теж нічого їй не купують і грошей не дають.
У тебе завищені очікування.
Тобі за це відплатять.
Відплатять, еге ж.
Скажи їй, нехай теж допомагає.
«Скажи їй, нехай теж допомагає».
Я зголоднів.
Я тебе годувати повинна?
Іди сам приготуй.
Боже.
Синку, я вдома.
Ви повернулися.
-Бабусю! -Привіт.
Починай готувати. Я хочу їсти.
У нас є яловичина, так?
Підсмаж її.
А якщо є скумбрія, то і її теж.
У мене останнім часом немає апетиту.
І гостру соєву пасту приготуй.
Добре, зараз зроблю.
Ти вечеряв?
Вмираю з голоду.
Отакої.
Іди в ліжко. Підлога холодна.
Нічого не хочу.
Навіть ворушитися не буду.
Ніколи не виходь заміж.
Раніше ти мене намагалася видати заміж.
Пробач. Я була неправа.
Просто зустрічайся й насолоджуйся життям.
Ти й уявити собі не можеш,
як добре мати свободу.
Хочеш — їж, хочеш — лежиш
і нічого не робиш.
Що сталося?
ГОТЕЛЬ «КІНГ»
Я особисто перевірила номер,
її там немає.
Перевірте ще раз, будь ласка.
Донька без цієї іграшки не засинає.
Мені дуже шкода.
Якщо ми її знайдемо,
одразу вам зателефонуємо.
Якщо не заперечуєте, я погляну ще раз.
Якщо в інспекції номерів сказали, що її немає, значить її там немає.
Може, її разом із білизною склали.
Перевірю в пральні.
Ви справді нам допоможете?
Так, але це забере якийсь час.
Вам буде зручно?
Так, звісно. Ми почекаємо.
Який вигляд має твоя іграшка?
Це Дженні.
Вона мій друг.
Будь ласка, знайдіть її.
Це плюшевий заєць.
Добре, постараюся швидше знайти.
Це хто?
Вона з «Землі королів».
Шукає іграшку, яку загубила дівчинка в одному з номерів.
А інспекція номерів?
Вони сказали, що не бачили.
Вона вже пів години тут усе перебирає.
Перепрошую.
Добридень.
А я думала, хто там риється.
Як ви збираєтеся її тут знайти?
Інспектор номерів уже перевірив.
Скажіть їм, що зателефонуєте, якщо знайдемо.
Дівчинка каже, що іграшка — її друг.
Дозвольте мені ще пошукати.
Пані Кім.
Я хотіла дещо вас запитати.
Ми можемо поговорити, коли ви матимете час?
Звичайно.
Дякую.
-Дженні! -Та-да!
Дякую.
Прошу.
Ви повинні розуміти, що не можна давати таких обіцянок.
А раптом би ви її не знайшли?
Що б ви тоді робили?
Не спробувати було б ще гірше.
Я не кажу, що ви неправі.
Просто старанні співробітники
набагато частіше мають неприємності.
Ніхто не цінує старанність.
Зате я знаю,
що зробила все можливе.
Що ви хотіли запитати?
Точно.
Колись давно тут працювала одна жінка,
але її особової справи немає, і схоже, ніхто її не пам'ятає.
Її звуть Хан Мі-Со.
Ви її знаєте, так?
Вона була моєю найкращою подругою.
Розкажіть про неї.
Вона була хоробрішою за всіх.
Дуже красива жінка.
І прекрасна людина.
Рада чути.
Ви це й сподівалися почути?
Так.
Ви теж прекрасна людина, пані Чхон.
Дякую.
Боже.
Давно чекаєш?
Ні.
Ти що, біг сюди? А машина де?
Такі затори, що довелося бігти.
А ти захекався.
Щось сталося? Ти такий задоволений.
Звісно, задоволений.
Ти вперше запросила мене, вперше чекала.
-Справді? -Так.
До цього я завжди на тебе чекав.
На вечерю завжди я тебе запрошував,
піти куди-небудь теж тільки я пропонував.
Тоді запрошую ще раз.
Я хочу кудись поїхати.
-Поїхали. -Навіть не запитаєш куди?
Це неважливо.
Ти куди?
За машиною.
Я з тобою.
Їдемо швидше?
Добре.
Ти хотіла з'їздити на море?
Ні.
Хотіла побачити маму.
Я завжди приїжджала на море з бабусею,
коли сумувала за мамою.
Мені здавалося, що мама стоїть десь там, біля горизонту.
У мене серце розривається…
від цієї історії.
Це все в минулому.
Одного разу там раптом встановили той вітряк.
Я тоді була зовсім мала, і мені він нагадував величезну вертушку.
І я вирішила,
що ця вертушка зможе донести мене до мами.
Але по морю ходити я не могла,
тому вже збиралася піти,
як раптом із моря з'явилася доріжка,
як зараз.
Немов моє бажання збулося.
З мамою я, звісно, не зустрілася,
але ця доріжка
стала для мене стежкою, яка веде до мами.
Підеш зі мною?
Так.
Коли серце знає шлях,
дійти ним можна куди завгодно.
Пані Кім Ок-Ча,
яка працює в пральні,
її давня подруга, вона мені це передала.
Вона була хороброю і красивою жінкою.
І прекрасною людиною.
Як повернемося в Сеул, поговори з пані Кім.
Не хочу, щоб ти потім шкодував, як я.
ЗОНА ПРИБУТТЯ МІЖНАРОДНИХ РЕЙСІВ
ЗАЯВА ПРО РОЗЛУЧЕННЯ ЗА ОБОПІЛЬНОЮ ЗГОДОЮ
ПІДПИС: ЮН СОН-ХУН
Я ж просила не зараз.
Усе одно розлучення не уникнути.
Я й не намагалася.
Поки що мені невигідно.
Іди.
Я зайнята.
Не будемо судитися.
Краще від цього не буде.
Я сказала, не зараз.
А мені потрібно зараз.
А без цього ніяк?
Будь ласка, підпиши.
ДЖІ-ХУ
Мама зараз зайнята.
Я тобі перетелефоную.
Що?
-Джі-Ху. -Мамо!
Ти навіщо приїхав?
Я так за тобою скучив.
Мені зараз ніколи.
Нащо ти тут зараз?
Хоч ти не надокучай мені.
Невже так складно?
Вибач.
Якщо так, їдь додому.
Повертайся й живи своїм життям.
Це все, про що я прошу.
Гаразд.
Оце так.
Мені подруга в літаку купила. Вони такі смачні.
Тож я попросила взяти на всіх нас.
Пригощайтеся.
Така турбота. Дякую.
Смачно.
Помірно солодкі. З кавою буде ідеально.
Точно.
Сідайте.
Са-Ран.
Чула про «Команду мрії»?
Ні, не чула.
Яка, по-твоєму, найвища посада
для консьєржа?
Тут, у «Землі королів».
«Команда мрії» ще вище.
Правда? Чим вони займаються?
Проводять особисті заходи для голови Ку.
Особиста банкетна служба, що виконує всі його примхи.
Чому ти вічно формулюєш так вульгарно?
А що? Я правий.
Туди потрапляють тільки найкращі з найкращих.
Мало хто знає про її існування,
але ті, хто знає, мріють туди потрапити.
Звідси й назва.
У нього на вихідних захід,
і його секретар зателефонував
і запросив тебе.
Овва, Са-Ран.
Твій дебют у «Команді мрії».
Ти тепер велика шишка, Са-Ран. Вітаю.
Дякую.
Хоч я ще не зовсім розумію, що це,
постараюся не підвести.
-Вітаю. -Я за тебе рада.
А куди ми їдемо?
Ви Чхон Са-Ран?
Перший раз?
Так, пані.
Я із секретаріату, керівник «Команди мрії».
Пам'ятайте про конфіденційність.
Не ставте запитань, не проявляйте цікавості.
Тут інший рівень.
Так, пані.
Крута форма, так?
Боюся забруднити її кімчі.
Вже краще самій забруднитися.
Уявляєш, якщо на голову потрапить?
Навіть уявити страшно.
Так, дуже стильні,
але надто схожі на форму покоївки.
Сукні не перетворять нас на принцес.
Будемо вдячні хоча б за дорогу форму.
Знаєте, чому ми «Команда мрії»?
-Так, пані. -Так, пані.
«Команда мрії» ніколи не припускається помилок.
І, звичайно, так буде й сьогодні.
Будьте витонченими
й елегантними.
Ми самі визначаємо власну гідність.
Тепер почнемо.
-Так, пані. -Так, пані.
Ми на війні: тут або ти, або тебе.
Не час відводити очі.
Дурниці.
Хочеш посперечатися,
дурниці чи ні?
Отакої.
Тату.
Ох.
Дозволите подавати?
Так, звісно.
О, найкращий фахівець тут.
Давно не бачилися.
Доброго дня, як у вас справи?
Якщо вона найкращий фахівець,
у неї має бути багато талантів.
Зовсім ні.
Він просто добрий до мене.
Дозвольте спочатку подати суп.
Так.
Усе вже вирішено, немає сенсу тягнути.
Тепер, коли ти вже маєш посаду,
у тебе є рік, щоб одружитися з Ю-Рі.
ПОСМІШКА ДЛЯ СПАДКОЄМЦЯ
Абонент тимчасово недоступний…
Скажу коротко. Покінчи з цим.
Це буде битва сам на сам.
Чому ви не можете відмовитися від готелю?
У тебе буде особливе доручення.
Наразі ти не працюватимеш у «Землі королів».
Я все владнаю.
Це моя проблема.
Я сама визначаю своє майбутнє.
Переклад субтитрів: Юрій Обревко