KING THE LAND
-Takk. -Takk.
Ha det.
Takk, Mr. Yoo.
-Er det nok øl? -Jeg tror det.
Vi kan alltids få mer. Vi tjener penger.
Hallo, sir.
Beklager at vi er sene, Mr. Yoo.
-Hallo, Ms. Gang. -Hallo.
Takk for at dere kom på så kort varsel. Dere er fortsatt i uniform.
Du ringte på flyplassen og vi kom rett hit.
Hvor er Sa-rang?
Hun svarer ikke.
Hva med Mr. No?
Han svarer heller ikke.
La oss ringe dem i bilen.
-Ok. -Skal vi ta med denne?
-Kom igjen. -Du kan sitte foran.
-Herlighet. -Jeg tar den.
Takk.
MR. NO
Personen du ringer er ikke tilgjengelig…
Mr. No har fri i dag, men han svarer ikke.
Det blir oss fire i dag.
Gjengen fra Bangkok samles snart.
-Ok. -Ok.
Men hvorfor svarer de ikke?
Kanskje de henger bak ryggen vår.
Har de endelig blitt et par?
Virkelig?
Jøss, han er utrolig.
Visste han hadde det i seg.
Har hva? Han har ingenting.
Du sier dere er venner, men du vet ikke.
Hva mener du?
Ting er allerede over mellom dem.
Hva? Siden når?
Var de noen gang sammen?
Det ble slutt før det begynte.
De dro ut alene i Thailand, husker du?
Han ba henne ut den dagen, men jeg tror han ble avvist.
Virkelig?
Sa han det?
Hvordan kunne jeg spørre ham? Det ville bare såre ham.
Ja, det virket ikke som ting ordnet seg.
Jeg visste det aldri ville gå.
Jeg kjenner Mr. Gu…
Jeg mener, Mr. No veldig godt.
Han kan ikke date noen.
Jeg ville gitt ham privattimer om de beste datingtipsene,
men han hang ikke med.
Grunnleggende ferdigheter er alt for dating.
Har du vært i mange forhold?
Jeg?
Vel, mange kvinner likte meg.
Men ingen ba meg ut.
Jeg er ikke så vanskelig å finne ut av,
men alle føler at jeg er for god for dem.
Sier du at du aldri har datet noen?
Ja. Jeg er veldig populær.
Men ingen klarer å be meg ut.
Du kan be dem ut først.
Nei. Damene først.
En gentlemans plikt. Vet du ikke det?
Derfor har ikke du kjæreste.
Kan jeg få litt snacks? Den.
-Her. -Tusen takk. Takk.
Uansett, han må være sønderknust
over å bli avvist før de ble sammen.
Jeg burde ta en drink med ham senere.
Ta litt snacks også.
-Takk. -Vil du se noe morsomt?
Magi!
Du er morsom. Jeg vil også ha en.
Takk.
-Malte dere trappen selv? -Hvordan visste du det?
Det så uprofesjonelt ut.
Kom inn.
-Ok. -Velkommen.
-Hva er dette? -Hva?
Hvorfor er det herresko her?
EPISODE 12
Hva skjer, dere to?
Siden når?
Det er ikke så lenge siden.
Du insisterte på at dere ikke var sammen.
Beklager.
Vel, ting skjedde.
Hvorfor var du ikke ærlig?
Hvorfor lurte du oss?
Vi lurte dere ikke.
Vi valgte å ikke si noe.
Det er å lure oss.
Hva er det med humøret?
Vi burde feire i stedet for å bli sinte.
Vi er ikke sinte. Vi er bare i sjokk.
Vi pleide å dele alt uten å ha hemmeligheter.
Det er derfor jeg sier det nå.
Vær snill mot oss.
Kutt ut skuespillet.
Ikke prøv å slippe unna med dette.
Gratulerer. Dere er et flott par.
Takk.
Du har god dømmekraft.
Uansett, er det noe annet dere har løyet om?
Vi prøvde ikke å skjule noe.
Lurer du oss igjen, oppløses vi seks.
Selv om du forteller oss senere at du er styrelederens uekte sønn,
unnskylder vi deg ikke.
Nei.
Jeg skal være ærlig.
Jeg er ikke styrelederens uekte sønn.
Selvfølgelig ikke.
Det var bare et eksempel.
Jeg er bare en sønn.
Jeg vet det. Vi er bare døtre.
-Hvem sin sønn? -Han har rett.
Han er styrelederens sønn.
Kom igjen. Det skremte oss.
Hvordan kan du finne på noe sånt?
Formannens etternavn er Gu, og ditt er No.
Du har rett. Kom igjen.
Jeg falt nesten for det.
Ja, styrelederens sønn er sjef, ikke sant?
Jeg hører han er en dust
som har en råtten personlighet.
Den frekke nepotismefyren og vår Mr. No er på et helt annet nivå.
Jeg er den frekke, råtne nepotismefyren.
Beklager at jeg lurte dere ved et uhell.
Jeg er Gu Won, daglig leder.
Fyren som stirrer på veggen er ikke avdelingsleder Yoo.
Han er sjef No Sang-sik.
Sa-rang, er det sant?
La meg gjøre en formell introduksjon.
Det er daglig leder Gu Won,
og det er sjef No Sang-sik.
Jeg er sjef No Sang-sik.
Hyggelig å møte dere.
Er du seriøs? Vent.
Virkelig? Det er sprøtt.
Synes du det gikk bra?
Ja, jeg tror det.
For en lettelse.
Mr. Gu.
Gulvet er kaldt. Sett deg på denne.
-Nei, det er varmt her. -Sett deg godt til rette.
Jeg er veldig komfortabel.
Vi har ikke mye å servere her.
En sittepute? Følg ham til sofaen.
-Mr. Gu, vennligst sitt her. -Nei.
Jeg har det veldig behagelig her.
-Det går bra. -Sitt her.
Du gjør oss ubekvemme.
Det holder.
Vi holdt det hemmelig fordi dere ville bli ubekvemme.
Selvfølgelig føles det ubekvemt. Han er styrelederens sønn.
-Det hadde vært rart om vi slappet av. -Dette er enda mer ubekvemt.
Vennligst sitt komfortabelt.
Hvorfor kneler dere?
-Sitt komfortabelt. -Vær så snill.
Vel, Mr. Gu.
Hvis jeg har oppført meg dårlig,
vis meg nåde.
Nei, du har ikke oppført deg dårlig.
Da-eul, behandle meg like uforsiktig som før.
-Det er lettere for meg. -Kjære vene.
-Behandlet jeg deg uforsiktig? -Ja.
Aldri i livet, jeg ville ikke gjort det.
Du gjorde det. Du var helt uforsiktig.
Du prøvde å sette ham på plass i Bangkok,
og truet ham en gang.
Gjorde jeg? Når gjorde jeg det?
"Mr. Utropstegn!"
"Der bak." Husker du ikke at du sa det?
Det går bra.
Jeg vet at du passet på noen som nettopp startet karrieren sin.
Det går bra.
Jeg er så lei for det.
Jeg fortjener å dø.
Jeg fortjener å dø!
Jeg er så lei for det.
-Jeg er så lei for det. -Hva er det med deg?
-Hva? -Jeg er så lei meg.
Du går for langt.
Vel,
Mr. Gu?
Jeg beklager, men unnskyld meg et øyeblikk.
-Hvor skal du? -Jeg?
Bort dit.
Greit.
Vi må snakke sammen.
Vi kan snakke her i fred.
Bli med ut.
Ok.
Jeg mener,
hvorfor måtte du gå så langt?
Hvorfor gjøre det mot kolleger?
Jeg har jo ingen makt.
Jeg måtte også gjøre som jeg ble bedt om.
Likevel, du burde ha tipset oss.
-Hvordan kunne du det, som en likemann? -Du vet hvordan det er å være maktesløs.
Og tenk på hva jeg følte da jeg ikke kunne kalle ham Mr. Gu.
På flyplassen skulle jeg forklare at jeg var Mr. No,
så jeg…
Beklager.
Vær så god, sir.
Du behandlet meg som en venn for fem minutter siden.
Beklager.
Hvorfor beklager du?
Jeg har ingen brødre eller nære mannlige venner,
så jeg vet ikke om jeg er en god venn,
men jeg skal gjøre mitt beste.
La oss være venner.
Ok, Won.
Pyeong-hwa, behandle meg som en venn.
Vær så god og sitt.
Ja, selvfølgelig, Mr. Gu.
Vil du ha mer drikke?
Ikke gjør dette.
Jeg er ikke sjefen.
Jeg er Sa-rangs kjæreste.
Ja, Mr. Sa-rangs kjæreste.
Hvis jeg kan hjelpe deg på noen måte,
gjør jeg hva som helst…
Vil han noen gang trenge min hjelp?
Å være stille hjelper.
Slutt å bable.
Ok.
Uansett, la oss overvinne situasjonen klokt…
-Hva er det jeg sier? -Pyeong-hwa?
Ja.
Uansett, jeg henter Da-eul.
Du kan bli. Jeg går.
Vent.
Jeg tar ansvar for dette og henter henne.
-Vennligst sitt. -Likevel…
-Jeg går. -Vennligst sitt.
-Vennligst sitt komfortabelt. -Men…
Ja, Mr. Sa-rangs kjæreste.
Hva gjør du?
Hvordan kunne dette skje?
Hva mener du?
Du var aldri så populær som meg.
Hvorfor begynte du å date først?
Hvordan gir dette mening?
Jeg har
absolutt ingen anelse.
Ingen anelse om hva?
Om hva som får deg til å tro det.
Og hvorfor sa du ikke at dere datet?
Hvordan kunne du skjule det for meg?
Herlighet.
Herregud.
Når begynte det?
-No Sang-sik. -Ja?
-Du kan gråte. -Ok.
Du kan gråte. Var hun veldig sint?
-Ja. -Du kan gråte.
Herlighet.
Det er trist at vi ikke skal til Dubai.
Det er tomt.
Trist at det er tomt.
Hva snakker dere om?
Er dere sinte fordi jeg ikke sa noe?
Nei, vi skjønner.
Det kan vi forstå.
Hva er det da? Er dere bekymret for meg?
For at jeg kan bli såret?
Hvorfor skulle du bli såret?
Er Mr. No så ille?
Mr. Gu.
Ja, det stemmer. Mr. Gu.
Er han en slem gutt-type?
Nei, langt ifra.
Da hadde jeg ikke datet ham.
Så hvorfor? Hvorfor skulle du bli såret?
Vel, du vet.
Jeg tenkte dere kanskje var bekymret for statusforskjellen.
Hei.
Alle folk er like.
Statusforskjell? Særlig.
Hun har rett.
Det er kanskje en forskjell,
men kjærligheten skiller ikke.
Så hva diskuterte dere så seriøst?
Vi hadde en seriøs diskusjon
om at du kanskje tok en forhastet avgjørelse.
Det var ikke en forhastet avgjørelse.
Jeg tenkte på det en stund.
Han er en flott fyr.
Hva liker du ved ham?
Han er en jeg har drømt om.
Han gjør meg ikke nervøs eller skuffet.
Og han er alltid ved min side når jeg trenger ham.
Han dukket opp nesten på magisk vis når jeg hadde problemer.
Mr. No er mer romantisk enn han virker.
Mr. Gu.
Samme det. "Mr. No" har allerede satt seg.
Uansett, han virker som en flott fyr.
Gratulerer.
Jeg håper Sa-rangen vår blir høyt elsket i dette forholdet.
Takk, folkens.
Nå har vi en grunn
til å feste hele natten!
Høres bra ut!
Har vi ikke festet hele tiden?
-Nei. -Hva?
Vi har ikke engang begynt.
-La oss feste. -Greit. På tide å begynne.
Det er på tide å begynne
Herregud.
KING HOTELL
"King hotell er første koreanske hotell som vant verdens beste talent,
og overgikk mange store globale hoteller."
"King Hotell ga all æren
til sine ansatte i 100 år av dets historie."
"De viste verden klassen til det beste hotellet i Korea."
Klassen på hotellet vårt skjøt i været
fordi jeg tok over som vår representant.
Representerte du oss?
-Siden når? -Jeg ønsket gjestene velkommen.
Den første som hilser på folk er hotellets representant.
Og jeg utførte den vanskelige oppgaven.
Du har rett.
Du klarte å utføre en så vanskelig oppgave.
Godt jobbet.
Du er best.
Du sier det med et sint ansikt.
Du har også gjort det bra.
Fortsetter du sånn,
får du snart ansvaret.
Slutt å snakke tull.
Situasjonen har allerede snudd.
Ta sakte over hotellet, Air og Distribusjon.
Verden er nå din, Mr. Gu.
Det spiller ingen rolle hvem verden tilhører.
La oss lure på om den er verdt å bo i.
Den er verdt å bo i om du tar over gruppen.
Jeg skal dekke hvert eneste skritt av reisen din med blomster fra nå av.
Stol på meg.
Seriøst.
Det arrangementet var ganske rørende.
Jeg tenke på gamle dager. Jeg ble nesten på gråten.
Jeg fikk se Mr. Gu i et annet lys.
Jeg trodde han skulle ødelegge arrangementet, men det ble en suksess.
Vi sparte en formue på markedsføring.
Andre globale hotellkjeder har bedt om videoen av arrangementet.
Og World Luxury Travel Guide ba oss også om et intervju.
Dere høres fornøyde ut.
Ja, staben vår er fornøyd, og de har også fått et bedre humør.
Jeg må ha overvurdert dere alle.
Jeg kan ikke tro at dere gråt over den sentimentale oppvisningen.
Hvem skal jeg stole på
når jeg leder selskapet?
Å utnytte folks følelser gir lett ros.
Men vil det gi oss penger?
Hvordan hjelper det oss å komme over ledelseskrisen
i møte med gruppen?
Er dette tiden for å håndtere følelsene våre?
Andre grupper diskuterer å gå inn i overlevelsesmodus,
ikke bare reserveplaner.
Jeg snakket også med
styrelederen for noen dager siden.
Om at jeg ikke kan stole på ham.
Ikke få meg til å miste tilliten til dere også.
Jeg skal ikke dra det ut.
Bare de som følger meg kommer på møtet i dag.
Jeg vil rose deg for 100-årsjubileet.
Jubileer var vanligvis unnskyldninger for å invitere folk som kan være nyttige
og skjemme bort dem.
Denne gangen var det virkelig vår anledning.
Daglig leder Gu, bra jobbet.
Ikke tenk på det, sir.
Det er takket være staben.
Vel, arrangementet kan ha endt bra,
men det er for tidlig å åpne champagnen, sir.
Hva mener du?
Som gruppe
er salg, profitt og aksjepriser
stillestående.
Gjør vi det ikke bra i denne konjunkturnedgangen?
Hvis du tenker på inflasjon og økning i rentesats,
vil jeg ikke si at vi står stille, men går bakover.
Hva mener du, Ms. Gu?
Jeg er enig.
Seks grupper blant de ti største selskapene
har gått inn i beredskapsledelse.
Vi må erklære det samme før det er for sent
og omstrukturere gruppen vår.
Hva med dere andre?
Det ser ut som dere er enige.
Dere kom godt forberedt.
Jeg må beholde fatningen.
Vi er allerede sent ute.
Jeg tror ikke det er tid for det nå.
Beredskapsplaner er et skalkeskjul.
Det er en trussel mot personalet om at de må stramme beltet
fordi vi er i en krise.
Vet du ikke at å kutte kostnader er mest effektivt
for å øke korttidsfortjenesten?
Jo.
Og at det er et trekk vi alltid bruker for å stable penger på firmakontoen.
Er dere alle enige med Ms. Gu?
Er dette normalt?
Mr. Gu, som du allerede vet,
er ikke kostnadskutt det største problemet bare for oss, men for alle selskaper.
Dere ønsker alle å gjøre King gruppen til et verdenskjent selskap,
men alt dere snakker om
er å utpresse våre ansatte.
Luksusmerker eksisterer
fordi historien ligger i deres verdi.
Hvis vi vil bli et verdenskjent selskap,
mener jeg at vi må være utstyrt med en god historie.
Så…
…vil du skrive historien
om å jakte på korttidsinntekter
ved å utpresse ansatte?
Hvis vi vil skape historie, må vi overleve først.
De døde får ikke fortelle en historie.
Hvordan skal vi leve?
Det er viktigere enn selve overlevelsen.
Det er bekymringsverdig
at du er i ledelsen med den holdningen.
Far. Hvis ikke du bestemmer, gjør jeg det.
Er å kutte kostnader den eneste måten å forbedre virksomheten?
Ja.
Er du sikker på at vi kan gjøre det bedre uten å kutte kostnader?
Ja, det er jeg.
Dette er gode nyheter.
Det betyr at vi kommer til å gjøre det bra
enten vi kutter kostnader eller ikke.
På neste møte
gi meg rapporter om hva dere vil gjøre for King gruppens fremtid.
Du.
Og du. Begge to.
Ja, sir.
Krigen har endelig begynt.
Hun har en million mennesker på sin side,
mens du
bare har meg.
Det er ikke bare deg.
Det er oss begge.
Ja, du har rett.
Det har alltid vært oss to.
Du har rett.
Hva er det med deg?
Kom igjen.
Mr. Gu,
husk på dette.
Jeg vil alltid være ved din side.
Enten vi møter en eller ti millioner fiender, klarer vi oss.
For vi er…
…én.
Jeg klarer meg alene.
Din løgner.
I dag er min siste flytur.
Jeg skal jobbe på hovedkontoret fra i morgen av.
Jeg vil alltid huske disse vakre flyturene
jeg delte med dere.
Takk for ditt harde arbeid, Ms. Yoo.
Jeg forberedte dette til deg.
Herregud, det trengte du ikke.
Mi-na, du er best.
Ta godt vare på teamet vårt, Purser Hwang Mi-na.
Jeg skal gjøre mitt beste, som du lærte meg.
Takk for ditt harde arbeid.
Tusen takk for innsatsen.
Takk, alle sammen.
Hallo?
Hei, så du hvordan teamet mitt toppet flysalget?
Ja, er det ikke utrolig?
Jeg ble forfremmet og flyttet til hovedkontoret på grunn av det.
Virkelig?
Et øyeblikk. Jeg ringer deg tilbake.
Hva? Har du noe å si?
Har ikke du?
Nei.
Du burde i det minste
ha sagt unnskyld.
Hvorfor det?
Trenger du å spørre?
Du ville ikke forfremme meg til purser uansett.
Du utnyttet meg for å øke salget.
Du har jobbet lenge nok
til å øke salget uten forfremmelser.
Og du vet allerede at det blir tøft for deg å bli purser.
Hva?
Trodde du ikke jeg visste om skilsmissen?
Alle er redde for at skilsmisse påvirker medarbeidersamtalene,
så de skjuler det.
Greit, det er greit.
Men
burde du i det minste kjenne din plass.
Eneste grunn til at jeg ikke går ut med det, er fordi vi er venner.
Håper du gjør det bra.
Lykke til.
ANMODNING FRA: OH PYEONG-HWA
SØKNAD OM Å AVLYSE EKTESKAP
Det er umulig.
Kom igjen.
Eksen registrerte ekteskapet i hemmelighet da hun slo opp med ham.
Jeg kan ikke hjelpe deg siden det er registrert.
Hvorfor kan du ikke hjelpe henne? Dette er svindel!
Det er loven.
Du fylte ut vigselsskjemaet selv.
Han ville skrive det som en spøk
på vår 100. dagsjubileum.
Du burde ikke ha signert noe så viktig.
Uansett, ekteskapsregistreringen kan ikke avlyses.
Så hva skal jeg gjøre?
Vel, du kan søke om annullering,
men det er praktisk talt umulig.
Det beste er å søke om skilsmisse.
-Skilsmisse? -Hva?
De var ikke engang gift. Hva mener du?
Vær så snill, avlys registreringen.
Vær så snill, avlys den.
Jeg kan ikke gjøre mer for deg.
Du burde finne en advokat.
Hva skal jeg gjøre?
Hjelp henne denne ene gangen.
-Bare én gang. -Se på det.
Hun er for ung til å skille seg.
-Kom igjen. -Hjelp meg.
Hva skal jeg gjøre?
Du vil nå bli skilt
fordi du ikke var forsiktig nok!
Det var du som inviterte meg.
Det var ikke bare en invitasjon.
Jeg kom fordi du tryglet meg om å holde en tale.
Men å bli ydmyket på den måten?
Jeg visste ikke at det ville gå sånn.
Hvem kunne ha visst det om du ikke gjorde det?
Jeg kunne ikke møte mine underordnede etter ydmykelsen den dagen.
Du bryr deg ikke om hva dine underordnede tenker.
Jeg skal gjøre det godt igjen for feilen den dagen,
så ikke vær opprørt.
Dette er den beste spekeskinken 100 % Iberico de Bellota,
laget av de topp 5 % grisene i verden.
Hei.
Hvorfor serverer du mat på begge sider?
Det er distraherende.
Beklager, sir.
Hvilken side foretrekker du?
Jeg spurte hvorfor du distraherte meg med å gå frem og tilbake.
Hvordan er en unnskyldning ditt svar?
Er du døv?
Forstår du ikke?
Serveringsritualet her hos King the Land følger de europeiske kongefamiliene.
Vi serverer vin og drikke til høyre og andre retter til venstre.
Hvis det er ubeleilig for deg,
tillat meg å servere fra siden du velger.
Du store.
Du er noe for deg selv.
Veldig høy på pæra.
Du trengte bare å si unnskyld!
Prøver du å utdanne meg?
Var det en forelesning?
Nei, sir. Beklager.
Det holder ikke å si unnskyld!
Ms. Gu, hvorfor er ikke dine ansatte opplært?
Var det ikke nok at jeg ble ydmyket av deg?
Nå må jeg fornedres av sånne som henne?
Gi henne sparken!
Hvis ikke, ser jeg deg aldri igjen.
Ja, frue?
Sørg for at alle her blir omskolert.
Og bli kvitt henne.
-Unnskyld? -Bli kvitt henne.
Ja, frue.
Bli kvitt hva?
Staben vår er ikke objekter.
Dette skal ikke du blande deg i.
Jeg tror jeg skal det.
Hallo.
Jeg heter Gu Won, overhode for King the Land.
Ja, og?
Sir.
Middagsetikette ble skapt
på 1800-tallet, under dronning Victorias styre.
Det er det vi vanligvis kaller bordskikk.
En kniv er en miniversjon av et duellsverd,
så bladet bør holdes
unna andre.
Å kaste et lommetørkle betyr at du ønsker å slåss mot den andre.
Så servietten som brukes her istedenfor lommetørkleet,
bør ikke kastes.
Manerer er annerledes enn loven, så man må ikke følge dem,
men det viser en persons verdi.
Mr. Park, vis manerer
passende for stillingen din.
Du er ikke en mann skapt for forretninger.
King hotell
har gjort mange store feil mot meg.
La oss møtes igjen en annen gang.
Dette er for ydmykende foran mine underordnede!
For ydmykende!
Mr. Park.
Hvorfor gjør du dette for å beskytte en ussel ansatt?
Innser du ikke hvor viktig representant Park er?
Hun er ikke en ansatt! Hun er et verdsatt medlem.
Jeg skal beskytte mitt eget folk
så lenge jeg bestemmer her.
Er hun bare en ansatt?
Ikke noe mer?
Hva mener du?
Blod lyver aldri, så bare i tilfelle.
Du brukte helikopteret for å redde henne.
Jeg beklager. Det var min feil.
Nei, du har vært flink.
Hvis noe lignende skjer,
beskytt staben vår først.
Det er din plikt som leder.
Ja, sir.
Gjør det i alle situasjoner.
Jeg tar ansvaret.
Det var en tøff dag.
Ja, la oss avslutte og dra hjem.
Det var ikke lett.
Jeg beklager.
Det var ikke din feil.
Du takler ikke noen som ypper til bråk.
Representant Park er fæl.
Han lot det gå ut over deg da Ms. Gu irriterte ham.
Men vi ble reddet takket være Mr. Gu.
Husker du at Mr. Park ble full og lagde en scene sist?
Hvordan kan jeg glemme det?
Vi ble bedt om å stille oss opp,
og han snakket om disiplin i over en time.
Så lett er det å hakke på oss.
Uansett, han er en skamplett.
Ikke ta det opp. Jeg vil ikke engang huske.
La oss kalle det en dårlig dag
-og ta en øl. -Ok.
Det var en dårlig dag, la oss styrte den med øl.
Jeg gjør meg ferdig her, så dere kan gå.
Kommer du ikke?
Er jeg invitert?
Du er en del av teamet vårt.
La oss avslutte sammen og dra.
-Ok. -Ok.
Sa-rang.
Den thai-medisinen du ga meg var flott.
Jeg har hatt mindre smerter.
Jeg er glad den var effektiv.
Du er for snill.
Jeg hadde ikke kjøpt gaver om det var meg.
Nettopp.
Vi var ganske slemme mot henne.
Hei, det var ikke oss. Det var spesielt deg.
Hva? Så du spiller uskyldig?
-Du gjorde det også. -Du var slem.
-Det holder. -Seriøst…
For å være ærlig likte jeg deg ikke.
Vi jobbet hardt for å komme hit,
men du ble forfremmet med ett ord fra styreleder Gu.
Men etter å ha tilbrakt tid med deg,
innså jeg at du fortjente å jobbe her.
Takk for at du er en dyktig arbeider.
Ikke tenk på det.
Du har alltid hatt visse regler,
så jeg forsto hvor rart det må ha vært at jeg plutselig var der.
Derfor jobbet jeg veldig hardt
for å fortjene denne stillingen.
Du har gjort mer enn nok. Du er kjempeflink.
Takk.
Hev glassene.
Ok.
-Skål! -Skål!
Uansett, var ikke Mr. Gu fantastisk tidligere?
Jeg hadde aldri trodd at en sjef ville ta vår side.
Ikke sant?
Vi har alltid blitt bedt om å be om tilgivelse når gjestene blir sinte.
Jeg ble ærlig talt overrasket.
Jeg kan se noe som ligner oppriktighet i Mr. Gu.
Sjekket du bankkontoene dine?
Nei, hvordan det?
Vi fikk en bonus for 100-årsjubileet vårt. En million won hver.
Vi får jo vanligvis kuponger til hotellet eller buffeen.
Det var normen,
men Mr. Gu sendte ut en spørreundersøkelse for å se hva vi faktisk ville ha.
Kontanter tok en overveldende førsteplass,
så han ga det til oss.
Hotellet ga oss aldri noe vi virkelig ønsket oss.
Jeg trodde undersøkelsen var et skalkeskjul, som de alltid har vært.
Ikke sant?
Verden endrer seg nå som vi har en ny sjef.
La oss skåle.
For daglig leder Gu Won!
-For Mr. Gu! -For Mr. Gu!
Jøss, det er fint.
-Det pøser ned. -Ja, virkelig.
Å nei.
Der er taxien.
-Ha det, Sa-rang. -Ha det, Sa-rang.
-Ha det. -Ha det.
Jeg skal denne veien. Ses i morgen.
-Ha det, Sa-rang. -Ha det.
-Hvordan kommer du deg hjem? -Jeg tar bussen.
Vi drar også.
-Ha det. -Ha det.
Hvordan fant du meg?
Det begynte å regne,
og jeg hørte du fortsatt var her.
Du burde ha ringt.
Jeg kunne ikke ødelegge moroa di bare for min egen lykke.
Hadde du det gøy?
Ja.
Det føltes som jeg endelig ble tatt inn på laget.
Det var flott.
Jeg er sikker på at de hadde tatt deg inn.
Det tok bare mer tid å knuse veggen,
selv etter de bestemte seg for å ta deg inn.
Jeg var takknemlig for alle.
Og jeg tror de organiserte denne middagen på grunn av meg.
Uansett, går det bra?
Ms. Gu så veldig sint ut.
Hva så?
Hvis kunden er kongen, bør han også oppføre seg som en.
Hotellet vårt er for elegant
til å være høflig mot noen så frekk som ham.
Skal vi?
Her.
Så du hvor rask jeg var?
Å nei.
Hva? Hva er det?
Hva er det? Hva skjer?
Hva? Hva nå?
Hva? Hvorfor?
-Hva skjer? -Hva?
Jeg skvatt bare da jeg så på TV.
Akkurat.
Så hvorfor kom du ut halvkledd?
Du overrasket meg.
Vel, jeg trodde…
Jeg hørte deg skrike, så jeg løp ut.
Jeg lager te.
Du burde tørke deg først.
Knapper.
Skjorten av?
Knepp dem.
Du har allerede sett alt. Hvorfor er du så sjenert?
Jeg så ingenting.
Gå og tørk deg. Du blir forkjølet.
Hvorfor er du så sjenert?
Du er for søt.
Det er jeg ikke.
Jeg kan ikke la deg være alene
når du er så søt.
Det er din feil.
KING HOTELL
-Slapp av og spis litt. -Ja, frue.
Takk.
Du lurer nok på
hvorfor jeg ringte deg.
Ja.
Kan jeg spørre hvorfor?
Jeg hører du er en ambisiøs mann.
Karrieremessig? Ja, absolutt.
Det er derfor jeg jobber for Mr. Gu.
Og jeg er den eneste som kan takle den personligheten hans.
Mr. No, du er med meg fra nå av.
Sørg for at du rapporterer alt relatert til Mr. Gu til meg.
Så…
…hva mener du med alt?
Alt.
Fra jobben til privatlivet.
Rapporter alt til meg. Ikke utelat noe.
La meg få en slurk til med kaffe.
I så fall,
hvor høyt kan jeg gå
ved å hjelpe deg?
Hallo.
-Hva gjør du? -Herregud.
Lag litt lyd når du kommer inn!
Jeg må på en gjenforening,
så jeg kom for å finne noe jeg kan ha på meg.
Hva gjør du med lønnsslippen din?
Ikke vær så gjerrig, kjøp noen klær.
Disse er eldgamle. Herregud.
Hvorfor går du gjennom skapet mitt?
Familie skal dele.
Familie skal ha litt privatliv.
Mamma, jeg er sulten.
Tante Da-eul lager noe.
Da-eul, lag noe til Tae-ri.
Hva?
-Her. -Du jobber i en taxfree-butikk.
De må ikke være et merke,
men ingen av disse er gode nok.
Jeg bruker bare disse.
-Ha det, Da-eul. -Hva?
Hei, vent.
Hva med Tae-ri? Skal du ikke ta ham?
Du er her. Hvorfor skal jeg det?
Jeg blir sen. Ikke vent, og få ham til å sovne.
Hva? Bo-mi.
Du vekker Tae-ri.
Bo-mi gikk for langt.
Du må snakke med henne.
Hun snek seg stille inn hit
og tok klærne mine, skoene og vesken.
Rommet var også rotete.
Hei, familie skal dele.
Bare del med henne.
Det er manerer mellom familiemedlemmer også.
Ikke vær så kaldhjertet.
Det kommer tilbake til deg.
"Kaldhjertet"?
Har hun passet Cho-rong før?
Eller har hun kjøpt en leke til henne?
Foreldrene dine har aldri gitt lommepenger eller kjøpt klær til henne.
Hvorfor vil du ha så mye fra folk?
Du vil bli straffet.
Straffet, du liksom.
Be henne gjøre like mye som meg.
"Be henne gjøre like mye som meg."
Jeg vil ha middag.
Skylder jeg deg middag?
Du kan lage mat selv.
Herlighet.
Sønnen min, jeg er hjemme.
Du er hjemme.
-Bestemor! -Hei.
Lag litt mat. Jeg er sulten.
Vi har storfekjøtt, ikke sant?
Grill litt av det.
Og hvis vi har makrell, grill litt av det også.
Jeg har ikke matlyst for tiden.
Lag litt krydret soyabønnepasta også.
Ok, kommer straks.
Har du spist middag?
Jeg er skrubbsulten.
Kjære vene.
Gå og legg deg. Gulvet er kaldt.
Jeg gidder ikke.
Jeg vil ikke røre meg.
Aldri gift deg.
Du maste alltid om at jeg skulle gifte meg.
Beklager. Jeg tok feil.
Bare date og nyt livet.
Du aner ikke hvor dyrebart det er
å ha friheten
til å spise når du vil, legge deg ned når du vil,
og ikke gjøre noe som helst.
Hva er galt?
KING HOTELL
Jeg sjekket selv,
men den var ikke på rommet.
Kan du sjekke en siste gang?
Datteren min får ikke sove uten den dukken.
Jeg er så lei for det.
Hvis vi finner den,
ringer vi deg umiddelbart.
Hvis det er greit for deg, kan jeg se en gang til?
Hvis rominspeksjonen sier at den ikke er der, så er den ikke det.
Den kan ha vært gjemt i lakenet,
så jeg besøker lintøyrommet.
Vil du virkelig gjøre det?
Ja, men det kan ta litt tid.
Er det greit?
Ja, det er greit. Vi kan vente.
Hvordan ser dukken ut?
Hun er Jenny.
Hun er vennen min.
Finn henne for meg.
Hun er en tøykanin.
Ja, jeg skal prøve å finne den så fort som mulig.
Hvem er hun?
Hun er fra King the Land.
Hun leter etter en dukke som en jente mistet på et rom.
Hva med rominspeksjonen?
De sa de ikke så den,
men hun har prøvd å finne den i en halvtime.
Unnskyld meg.
Hallo.
Jeg lurte på hvem du var.
Hvordan skal du finne den her?
Rominspeksjon lette etter den,
så si at du ringer om vi finner den senere.
Hun sa at dukken er hennes kjære venn.
La meg se bare én gang til.
Ms. Kim.
Det var et spørsmål jeg ville stille.
Kan du gi meg tiden din når du har fri?
Ja visst.
Takk.
-Jenny. -Ta-da!
Takk.
Ikke noe problem.
Du må vite at du ikke bør love noe til gjestene.
Hva om du ikke finner den når du sier du skal?
Hvordan skal du takle det?
Det virket rarere å ikke se i det hele tatt.
Jeg sa ikke at du tok feil.
Det er bare det at jeg ser hardtarbeidende ansatte
havne i trøbbel oftere enn andre.
Ingen setter pris på det.
Men jeg vet
at jeg gjorde mitt beste.
Hva ville du spørre meg om?
Akkurat.
Det er en ansatt som jobbet her for lenge siden,
men personaljournalen hennes er borte, og ingen kjenner henne.
Hun heter Han Mi-so.
Du kjenner henne, ikke sant?
Hun var min nærmeste venn.
Hvordan var hun?
Hun var modigere enn noen.
En vakker kvinne.
Hun var en flott person.
For en lettelse.
Håpet du hun skulle være en flott person?
Ja.
Du virker også flott, Ms. Cheon.
Takk.
Herregud.
Måtte du vente lenge?
Nei.
Løp du hit? Hvor er bilen din?
Det var for mye trafikk, så jeg løp.
Du må være sliten.
Er det noe som foregår? Du ser glad ut.
Selvsagt er jeg glad.
Det er første gang du ber meg ut og venter på meg.
-Er det sant? -Det er sant.
Jeg har alltid ventet på deg.
Jeg ba deg ut på middag først
og foreslo at vi skulle dra et sted først.
Derfor skal jeg spørre deg i dag.
Jeg vil dra et sted.
-La oss dra. -Skal du ikke spørre hvor?
Det spiller ingen rolle hvor.
Hvor skal du?
Hente bilen min.
Jeg blir med deg.
Gassen i bånn?
Høres bra ut.
Ville du se havet?
Nei.
Jeg ville se moren min.
Jeg dro til havet med bestemor
hver gang jeg savnet henne.
Det føltes som om moren min var ved enden av horisonten.
Det knuser hjertet mitt å tenke på…
…at du kom med det i hjertet.
Det tilhører fortiden.
En dag ble vindturbinen plutselig installert der.
Jeg var ung da, så det så ut som en stor propell.
Jeg trodde den var stor nok
til å fly meg til moren min.
Men jeg kunne ikke gå på havet.
Så jeg skulle til å snu.
Så dukket det plutselig opp et spor mellom havet,
akkurat som nå.
Det føltes som om ønsket mitt gikk i oppfyllelse.
Jeg kunne ikke møte moren min,
men etter den dagen
ble denne stien for alltid stien som fører til henne.
Blir du med meg?
Ja.
De sier du kan dra hvor som helst
hvis du har en sti i hjertet.
Ms. Kim Ok-ja
som jobber på lintøyrommet
var hennes gamle venn, og hun ga det til meg.
Jeg hørte hun var en modig, vakker kvinne.
Og hun var en flott person.
Du burde møte Ms. Kim når vi er tilbake i Seoul.
Jeg vil ikke du skal angre, slik som meg.
ANKOMST INTERNASJONALE ANKOMSTER
UBESTRIDT SKILSMISSESKJEMA
SIGNERT: YOON SEONG-HUN
Jeg ba deg slutte.
Å unngå det gjør ikke at det forsvinner.
Jeg har ikke unngått det.
Det er bare ikke verdt det.
Gå nå.
Jeg er opptatt.
Ikke gjør dette til et søksmål.
Nyhetene hjelper oss ikke.
Ikke nå, sa jeg.
Vel, det må være nå for meg.
Må du gjøre dette?
Vennligst signer.
JI-HU
Mamma er opptatt nå.
Jeg ringer deg tilbake.
Hva?
-Ji-hu. -Mamma!
Hvorfor kom du hit?
Fordi jeg savnet deg sånn.
Dette er en viktig tid.
Hvorfor legger du til noe også?
Kan ikke du i det minste la være å bekymre meg?
Er det så vanskelig?
Beklager.
Hvis du beklager, dra tilbake.
Dra tilbake og lev livet ditt.
Det er det du kan gjøre for meg.
Ok.
Disse ser flotte ut.
Vennen min kjøpte dem på flyet, og de var nydelige.
Jeg ba om en til å dele med dere.
Prøv litt.
Du er så omtenksom. Takk.
Det er godt.
Ja, det er ikke for søtt. Det blir perfekt til kaffe.
Ikke sant?
Sett dere.
Sa-rang.
Har du hørt om Drømmelaget?
Nei, det har jeg ikke.
Hva er den høyeste stillingen en portvakt kan ha her
som du vet om?
Oss, King the Land.
Drømmelaget er bedre enn det.
Virkelig? Hva gjør det teamet?
Teamet håndterer styreleder Gus personlige arrangementer.
Det er en fancy cateringtjeneste han kommanderer.
Hvordan sier du det så vulgært?
Hvorfor? Jeg har rett.
Bare de beste av de beste blir valgt.
De fleste vet ikke at teamet eksisterer,
men for de som vet det, er det en drøm å bli med.
Derfor, drømmelaget.
Han har et arrangement denne helgen,
og sekretæren hans ringte
og ba deg bli med.
Hei, Sa-rang.
Det er debuten din på Drømmelaget.
Du er en storkar nå, Sa-rang. Gratulerer.
Takk.
Jeg vet fortsatt ikke hva dette er,
men jeg skal gjøre mitt beste for å ikke være til bry.
-Gratulerer. -Jeg er glad på dine vegne.
Hvor skal vi?
Er du Cheon Sa-rang?
Din første gang?
Ja, frue.
Jeg er fra sekretærkontoret, sjefen for Drømmelaget.
Du må overholde taushetsløftet.
Ikke still spørsmål eller bli nysgjerrige.
Hold det stilfullt.
Ja, frue.
Forklærne ser vanvittige ut, ikke sant?
Jeg er redd jeg får kimchi-flekk på dem.
Jeg ville vært takknemlig om det sprutet på meg.
Hva om det sprutet på styrelederen?
Tanken i seg selv er skremmende.
Det ser ganske stilig ut,
men det minner meg om et tjenestepikeantrekk.
Kjoler gjør oss ikke til prinsesser.
La oss være takknemlige for at vi får ta på oss dyre forklær.
Vet dere hvorfor vi er drømmelaget?
-Ja, frue. -Ja, frue.
Drømmelaget har aldri gjort en feil i tjenesten vår.
Og det vil selvfølgelig være sånn i dag også.
Vær stilfulle
og opptre elegante.
Vi skaper vår egen verdighet.
La oss sette i gang.
-Ja, frue. -Ja, frue.
Vi er i krig, så enten spiser du eller så blir du spist.
Vi har ikke tid til å se bort.
Slutt å snakke tull.
Vil du vedde
og se om dette er tull eller ikke?
Herlighet.
Pappa.
Å.
La oss servere maten.
Ja, klart.
Det er frøken Beste Talent.
Lenge siden sist.
Hallo, går det bra, sir?
Hvis hun får tittelen Beste Talent,
må hun være veldig talentfull.
Absolutt ikke.
Han er bare sjenerøs.
La oss servere suppen først.
Ja.
Det er allerede bestemt, så det er ingen grunn til å dra det ut.
Won, nå som din stilling er avgjort,
gift deg med Yu-ri innen året er over, før det er for sent.
KING THE LAND
Personen du ringer er ikke tilgjengelig…
Jeg gjør det kort. Avslutt det.
Det blir en duell.
Er det en grunn til at du ikke kan gi opp hotellet?
Du får spesialoppdrag.
Du får ikke jobbe for King the Land inntil videre.
Jeg tar meg av det.
Det er mitt problem.
Det er opp til meg å bestemme fremtiden min.
Tekst: Mari Tufte Juvik