KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
- Děkuji. - Děkuji.
Na shledanou.
Děkuji, pane Ju.
- Máme dost piva? - Myslím, že ano.
Případně koupíme víc. Vyděláváme.
Dobrý den, pane.
Omlouváme se za zpoždění.
- Paní Kangová. - Zdravím.
Díky, že jste přišli tak rychle.
Jste v uniformě.
Zavolal jste, tak jedeme rovnou z letiště.
Kde je Sa-rang?
Nebere telefon.
A co pan No?
Ten to taky nebere.
Zavoláme jim z auta.
- Dobře. - Jedeme tímhle?
- Jedeme. - Sedněte si dopředu.
- Bože. - Vezmu vám to.
Děkuji.
PAN NO
Volaný účastník není dostupný…
Pan No má volno, ale nezvedá to.
Dnes budeme jen čtyři.
Ale Bangkočáci se brzy sejdou.
- Dobře. - Dobře.
Ale proč to ti dva nezvedají?
Možná jsou spolu za našimi zády.
Jsou konečně spolu?
Vážně?
Bože, je úžasný.
Věděl jsem, že to dá.
Co dal? Nic nedal.
Jste kamarádky, a nic nevíte.
Jak to myslíte?
Už to mezi nimi skončilo.
Cože? Kdy?
Oni spolu někdy byli?
Skončilo to, než to začalo.
Vyrazili si v Thajsku sami, pamatujete?
Pozval ji tehdy na rande, ale myslím, že ho odmítla.
Vážně?
Řekl vám to?
Jak bych se ho mohl zeptat? Jen by mu to ublížilo.
Jo, nevypadalo to, že to klaplo.
Já věděl, že to nevyjde.
Znám pana Ku…
Tedy pana No moc dobře.
Nemá na to s někým chodit.
Dal jsem mu lekce s nejlepšími tipy na randění,
ale nepobral to.
Základní dovednosti jsou u randění zásadní.
Měl jste hodně vztahů?
Já?
No, stála o mě spousta žen.
Ale žádná mě nepozvala na rande.
Nejsem tak složitý, ale ženy
mají pocit, že jsem pro ně moc dobrý.
Takže jste nikdy s nikým nechodil?
Říkám, že jsem oblíbený.
Ale žádná neví, jak mě pozvat na rande.
Vy je můžete pozvat jako první.
Ne. Dámy mají přednost.
Neznáte povinnosti gentlemana?
Proto nemáte přítelkyni.
Dáte mi něco na zub? Tamto.
- Tady. - Díky moc. Díky.
Ale musí být zdrcený, že ho odmítla dřív,
než spolu začali chodit.
Měl bych s ním zajít na drink.
Dejte si taky.
- Díky. - Chcete vidět něco vtipného?
Kouzlo!
Jste k popukání. Já chci taky.
Díky.
- Natíraly jste ty schody samy? - Jak to víte?
Není to profesionální.
Pojďte dál.
- Dobře. - Vítejte.
- Co to je? - Co?
Proč tu jsou pánské boty?
12. DÍL
Co se děje, vy dva?
Odkdy?
Není to tak dlouho.
Trvala jsi na tom, že spolu nechodíte.
Promiň.
Prostě se to stalo.
Proč jste nebyli upřímní?
Proč jste nás obelhali?
Nelhali jsme vám.
Jen jsme se rozhodli to neříct.
To je obelhávání.
Co je to za náladu?
Měli bychom slavit, ne se zlobit.
Nezlobíme se. Jen jsme v šoku.
Dřív jsme si všechno říkaly a nic si netajily.
Proto vám to říkám teď.
Buďte na nás hodní.
Nehraj si na roztomilou.
Snažíš se z toho vykroutit?
Gratuluju. Vy dva jste skvělý pár.
Děkujeme.
Máš skvělý úsudek.
No nic, lhali jste ještě o něčem?
Nechtěli jsme nic tajit.
Jestli nás ještě jednou oklamete, nás šest končí.
I kdybyste nám řekl, že jste předsedův nemanželský syn,
nebude to žádná omluva.
Ne.
Budu k vám zcela upřímný.
Ve skutečnosti nejsem předsedův nemanželský syn.
Jistě, že ne.
Byl to jen příklad.
Jsem jen syn.
Já vím. Jsme jen dcery.
- Čí syn? - Má pravdu.
Je to předsedův syn.
Ale no tak. To nás vyděsilo.
Jak si můžete tak vymýšlet?
Náš předseda se jmenuje Ku, a vy jste pan No.
Máte pravdu. No tak.
Málem jsem vám na to skočil.
Ano, ředitelův syn je vrchní manažer, že?
Prý je to pitomec
s příšernou osobností.
Ten drzý protekční
spratek a pan No jsou na úplně jiné úrovni.
Já jsem ten drzý protekční spratek.
Mrzí mě, že jsem vás nechtěně oklamal.
Jsem Ku Won, vrchní manažer.
Ten, co zírá do zdi, není manažer oddělení Ju.
Je to manažer No Sang-sik.
Sa-rang, je to pravda?
Formálně vás představím.
Toto je vrchní manažer Ku Won
a to je manažer No Sang-sik.
Manažer No Sang-sik.
Těší mě.
To myslíte vážně? Počkat.
Vážně? To je šílené.
Myslíš, že se to povedlo?
Jistě, myslím, že ano.
To je úleva.
Pane Ku.
Podlaha je studená. Tady máte.
- Je tu teplo. - Udělejte si pohodlí.
Je mi příjemně.
Moc toho tady nemáme.
Polštář? Odveď ho na gauč.
- Pane Ku, posaďte se. - Ne.
Tady mi je vážně dobře.
- Není třeba. - Pojďte.
Cítíme se trapně.
To stačí.
Tajili jsme to, aby vám nebylo trapně.
Jistě, že je to trapné. Je to předsedův syn.
Být v klidu by bylo divné.
Toto je ještě trapnější.
Sedněte si a udělejte si pohodlí.
Proč klečíte?
- Posaďte se. - Prosím.
No, pane Ku.
Jestli jsem něco provedla,
slitujte se, prosím.
Ne, nic jste neprovedla.
Ta-ul, chovejte se ke mně tak bezhlavě jako předtím.
- Je to pro mě snazší. - Bože.
- Bezhlavě? - Ano.
To bych nikdy neudělala.
Udělala. Chovala ses naprosto bezhlavě.
Pokusila ses ho usadit v Bangkoku
a jednou jsi mu i vyhrožovala.
Vážně? Kdy jsem to udělala?
„Pane, Vykřičníku!
Dozadu.“ Nepamatuješ si to?
O nic nejde, vážně.
Vím, že jste jen dohlížela na muže na začátku kariéry.
To nic.
Moc mě to mrzí.
Zasloužím si smrt.
Zasloužím si smrt!
Moc mě to mrzí.
- Moc mě to mrzí. - Co je ti?
- Co? - Moc mě to mrzí.
Přeháníš to.
No,
pane Ku.
Omlouvám se, ale omluvte mě na chvíli.
- Kam jdeš? - Já?
Tamhle.
Jistě.
Musíme si promluvit.
Můžeme si v klidu promluvit tady.
Pojďte ven.
Dobře.
Proč jste
musel zajít tak daleko?
Co jste to kolegům udělal?
Vždyť nemám žádnou moc.
A musel jsem dělat, co se mi řekne.
I tak jste nám měl dát echo.
To si kolegové dělají?
Víte, jaké to je být bezmocná.
A vemte si, jak mi bylo, když jsem mu nemohl říkat pane Ku.
Na letišti jsem chtěl vysvětlit, že jsem pan No,
ale pak…
Je mi to líto.
Tu máte, pane.
Před pěti minutami jsem pro tebe byl brácha.
Omlouvám se.
Proč se omlouváš?
Nemám žádné bratry ani blízké přátele,
takže nevím, jestli budu dobrý kamarád,
ale budu se snažit.
Buďme přátelé.
Dobře, Wone.
Pchjong-hwa, ber mě jako kamaráda.
Sedněte si pohodlně.
Ano, jistě, pane Ku.
Chcete ještě něco k pití?
Prosím, přestaňte.
Nejsem vrchní manažer.
Jsem Sa-rangin přítel.
Ano, pane Sa-rangin příteli.
Pokud vám mohu jakkoli pomoct,
pomůžu vám za každou…
Mohla bych mu vůbec pomoct?
Pomůže, když zmlkneš.
Přestaň žvanit.
Dobře.
Nicméně musíme vyřešit tento problém moudře…
- Co to říkám? - Pchjong-hwa.
Ano.
Každopádně, jdu pro Ta-ul.
Ty zůstaň. Já půjdu.
Počkejte.
Převezmu zodpovědnost a přivedu ji.
- Posaďte se. - Ale…
- Já půjdu. - Posaďte se.
- Pohodlně se usaďte. - Ale…
Ano, pane Sarangin příteli.
Co to děláš?
Jak se to mohlo stát?
Jak to myslíš?
Vždy jsem byl oblíbenější.
Jak můžeš začít randit první?
Vždyť to přece nedává smysl.
Nemám
nejmenší tušení.
O čem?
O tom, proč si to myslíš.
A proč jsi mi neřekl, že spolu chodíte?
Jak jsi mi to mohl zatajit?
Bože.
Kdy to začalo?
- No Sang-siku. - Jo?
- Vyplač se. - Dobře.
Můžeš plakat. Zlobila se moc?
- Ano. - Vyplač se.
Bože.
Mrzí mě, že nepoletíme do Dubaje.
Je prázdná.
Mrzí mě, že je prázdná.
Co tu vy dvě řešíte?
Zlobíte se, že jsem vám to neřekla?
Ne, chápeme to.
Dokážeme to pochopit.
Tak co? Máte o mě strach?
Že se budu trápit?
Proč by ses trápila?
Je pan No tak zlý?
Pan Ku.
Ano, jistě. Pan Ku.
Je to klasický grázl?
Ne, k tomu má daleko.
To bych s ním nechodila.
Tak proč? Proč by ses trápila?
No, víte.
Myslela jsem, že se vás trápí rozdíl v našem postavení.
Hej.
Všichni jsme stejní.
Rozdíl v postavení? Ne.
Má pravdu.
Možná je mezi vámi rozdíl,
ale láska je silnější.
Tak o čem jste se vy dvě tak vážně bavily?
Vedly jsme vážnou debatu o tom,
že ses možná rozhodla ukvapeně.
Nebylo to ukvapené rozhodnutí.
Rozmyslela jsem si to.
Je to skvělý chlap.
Co se ti na něm líbí?
Vysnila jsem si ho.
Nejsem z něj nervózní ani zklamaná.
A vždy stojí při mně, když ho potřebuju.
Kdykoliv jsem měla potíže, zázračně se objevil.
Pan No je romantičtější, než se zdá.
Pan Ku.
To je fuk. Zvykla jsem si na „Pana No“.
Každopádně je to fajn chlap.
Gratuluju.
Doufám, že naše Sa-rang bude v tomto vztahu velmi milována.
Díky, holky.
Teď máme důvod
propařit celou noc!
Skvělý nápad!
Copak jsme nepařily celou dobu?
- Ne. - Cože?
Ještě jsme ani nezačaly.
- Jde se pařit. - Tak jo. Je načase začít.
Je načase začít.
Bože.
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
„Království je první korejský hotel, který vyhrál Světový talent,
čímž předčil mnoho světových hotelů.
Království věnovalo veškeré zásluhy
za 100 let své existence svému personálu.
Ukázali celému světu noblesu nejlepšího hotelu v Koreji.“
Kvalita našeho hotelu vyletěla,
protože jsem zazářil jako náš zástupce.
Zastupoval jsi nás?
- Odkdy? - Vítal jsem hosty.
Ten, kdo vítá hosty jako první, je zástupce hotelu.
A já tento těžký úkol splnil.
Máš pravdu.
Úspěšně jsi splnil těžký úkol.
Skvělá práce.
Jsi nejlepší.
Říkáš to tak naštvaně.
Ty si taky vedeš dobře.
Když nepovolíš,
brzy budeš ve vedení.
Přestaň plácat nesmysly.
Situace se už změnila.
Pomalu převezmi hotel, aerolinku a distribuci.
Svět teď patří vám, pane Ku.
Je jedno, komu patří svět.
Ale má vůbec cenu v něm žít?
Bude to mít cenu, když převezmeš skupinu.
Odteď budu na každý krok tvé cesty klást květiny.
Věř mi.
Vážně.
Ta oslava byla docela dojemná.
Vzpomínal jsem na minulost a málem jsem brečel.
Viděl jsem pana Ku v jiném světle.
Upřímně jsem si myslel, že to pokazí, ale mělo to velký úspěch.
Ušetřili jsme jmění za marketing.
Ostatní světové hotelové řetězce si vyžádaly video té oslavy.
A World Luxury Travel Guide nás požádal o rozhovor.
Všichni vypadáte spokojeně.
Ano, personál je spokojený a jejich duch také vzrostl.
Asi jsem vás všechny přecenila.
Nemůžu uvěřit, že jste při té sentimentální frašce brečeli.
Komu můžu důvěřovat,
až povedu tuto společnost?
Zneužívání lidských emocí může získat chválu snadno.
Ale vydělá nám to peníze?
Jak nám to pomůže překonat krizi managementu,
které skupina čelí?
Je teď čas na management emocemi?
Ostatní skupiny řeší, jak přežít,
ne jen nouzové plány.
Taky jsem před pár dny
mluvila s předsedou.
Že mu nemůžu věřit.
Nechtějte, ať ztratím důvěru i ve vás.
Nebudu to protahovat.
Dnešní schůze se zúčastní jen ti, kteří budou na mé straně.
Chci vám poděkovat za oslavu 100. výročí.
Na výročí obvykle zveme ty, kteří by nám mohli být užiteční,
a pohostíme je.
Ale tentokrát to bylo o nás.
Vrchní manažere, skvělá práce.
To nestojí za řeč.
Vděčíme za to personálu.
Oslava sice možná dopadla dobře,
ale šampaňské je předčasné, pane.
Jak to myslíte?
Z pohledu skupiny
naše tržby, zisky a ceny akcií
stagnují.
Nemyslíte, že si v době recese vedeme dobře?
Když zvážíte inflaci a nárůst úrokové sazby,
neřekl bych, že stagnujeme, ale že jsme v regresi.
Co myslíte, paní Kuová?
Souhlasím.
Šest skupin z deseti největších společností
zahájilo krizový management.
Musíme zavčas udělat to samé
a restrukturalizovat skupinu.
A co ostatní?
Zdá se, že to všichni vidíte stejně.
Jste dokonale připravená.
Aspoň já bych měla mít rozum.
Už tak je pozdě.
Myslím, že teď na to není vhodná doba.
Krizový management je divadlo.
Je to oficiální hrozba personálu, že si musí kvůli krizi
utáhnout opasky.
Nevíte, že snižování nákladů nejúčinněji
zvýší krátkodobé zisky?
Vím.
A je to tah, abychom nastřádali
peníze na firemním účtu.
Souhlasíte všichni s paní Kuovou?
Je to normální?
Pane Ku, jak víte,
snižování nákladů není jen náš největší problém, ale všech firem.
Chcete mít z Království Group světovou společnost,
a přitom mluvíte jen
o vydírání zaměstnanců.
Luxusní značky
existují díky své historické hodnotě.
Pokud chceme být světová společnost,
musíme být vybaveni hodnotnou historií.
Takže…
chcete psát příběh o tom,
jak se honíme za krátkodobými zisky
vydíráním personálu?
Chceme-li psát dějiny, musíme nejdřív přežít.
Mrtví nevypráví příběhy.
Jak budeme žít?
To je důležitější než přežití.
Je znepokojivé,
že jste ve vedení s takovým přístupem.
Otče.
Rozhodni, jinak rozhodnu já.
Lze náš byznys vylepšit pouze snížením nákladů?
Ano.
Jste si jistý, že to zvládneme bez snížení nákladů?
Ano, jsem.
To je skvělá zpráva.
Bude se nám tedy dařit,
ať snížíme náklady, nebo ne.
Na příští schůzi
chci zprávu o tom, co uděláte pro budoucnost Království Group.
Od vás.
A od vás. Od obou.
Ano, pane.
Válka konečně začala.
Ona má na své straně milion lidí,
zatímco ty
máš jen mě.
Nejsi to jen ty.
Jsme to ty a já.
Ano, máš pravdu.
Vždycky jsme na to byli dva.
Máš pravdu.
Co je to s tebou?
No tak.
Pane Ku,
pamatujte si prosím tohle.
Že budu vždy stát při vás.
I když budeme čelit miliónu nepřátel, dáme to.
Protože jsme…
jeden.
Byl bych radši sám.
Lháři.
Dnes letím naposledy.
Od zítřka začínám pracovat na centrále.
Nikdy nezapomenu na ty krásné lety,
které jsem spolu prožili.
Děkuji za vaši tvrdou práci, paní Juová.
Tohle jsem pro vás připravila.
To jste nemusela.
Mi-na, jste nejlepší.
Postarejte se prosím o náš tým, vedoucí Hwang Mi-na.
Budu se snažit, jak jste mě to naučila.
Díky za vaši tvrdou práci.
Díky moc za vaši službu.
Všem vám děkuji.
Haló?
Vidělas, jak můj tým navýšil prodej?
Ano, není to úžasné?
Díky tomu mě povýšili a přesunuli na centrálu.
Vážně?
Vteřinku. Zavolám ti zpátky.
Co? Chceš mi něco říct?
Ty mně ne?
Ne.
Přinejmenším
by ses měla aspoň omluvit.
Proč bych měla?
Musíš se ptát?
Nikdy jsi mě nechtěla nechat povýšit.
Využila jsi mě ke zvýšení prodeje.
Pracuješ dost dlouho na to,
abys zvýšila prodej i bez povýšení.
A víš, že pro tebe bude těžké stát se vedoucí.
Cože?
Myslíš, že nevím o tvém rozvodu?
Všichni se bojí, že rozvod ovlivní jejich hodnocení,
tak to tají.
Jasně, v pořádku.
Nicméně
bys měla vědět, kam patříš.
Nedělám z toho drama jen proto, že jsme kamarádky.
Ať se ti daří.
Hodně štěstí.
ŽADATEL: O PCHJONG-HWA
ŽÁDOST O ZRUŠENÍ SŇATKU
To není možné.
No tak.
Její ex ten sňatek nahlásil tajně, když se s ním rozešla.
Jenže je zaregistrovaný, takže vám nepomůžu.
Proč jí nemůžete pomoct? Je to jasný podvod!
Takový je zákon.
Vyplnila jste formulář k uzavření sňatku.
On ho chtěl vyplnit jako vtip
k našemu výročí 100 dní.
Neměla jste podepsat něco tak důležitého.
Registraci vašeho sňatku nelze zrušit.
Tak co budu dělat?
Můžete požádat o anulaci,
ale to je téměř nemožné.
Zbývá vám jen zažádat o rozvod.
- Rozvod? - Cože?
Ani nebyli manželé. Jak to myslíte?
Zrušte prosím tu registraci.
Zrušte ji prosím.
Víc pro vás udělat nemůžu.
Měla byste si najít právníka.
Co budu dělat?
Prosím, pomozte jí.
- Jen dnes. - Projděte to.
Na rozvod je moc mladá.
- No tak. - Prosím, pomozte mi.
Co budu dělat?
Budeš rozvedená žena,
protože jsi nebyla opatrná!
To vy jste mě pozvala.
A nebylo to jen pozvání.
Přišel jsem, protože jste mě prosila, abych pronesl řeč.
Ale nechat se takhle ponížit?
Nevěděla jsem, že to tak dopadne.
A kdo jiný ano, když ne vy?
Po takovém ponížení jsem nemohl čelit svým podřízeným.
Vám je přeci jedno, co si podřízení myslí.
I nadále se vám tu chybu pokusím vynahrazovat,
tak se prosím nezlobte.
Toto je nejjemnější prémiová šunka Jamón, 100 % Iberica de Bellota,
z 5 % nejlepších prasat na světě.
Hej.
Proč neustále podáváte jídlo z obou stran?
Rozptyluje mě to, jak běháte sem a tam.
Promiňte, pane.
Kterou stranu preferujete?
Jen se ptám, proč mě tím pobíháním tak rozptylujete.
Jak můžete odpovědět omluvou?
Jste snad hluchá?
Nechápete to?
Způsob obsluhy v salónku se řídí etiketou evropských královských rodin.
Napravo podáváme víno a nápoje a nalevo ostatní chody.
Pokud vám to nevyhovuje,
dovolte mi obsluhovat vás ze strany vaší volby.
Proboha.
Vy jste vážně něco.
Jste velmi povýšená.
Stačilo se omluvit!
Chcete mě poučovat?
Byla to přednáška?
Ne, pane. Omlouvám se.
Omluva to nespraví!
Paní Kuová, jak to, že nemáte vyškolené zaměstnance?
Nestačilo, že jste mě ponížila?
Teď mě budou ponižovat lidi jako ona?
Vyhoďte ji!
Jinak se už nikdy neuvidíme.
Ano, madam?
Všechny zde přeškolte.
A jí se zbavte.
- Prosím? - Zbavte se jí.
Ano, madam.
Čeho se má zbavit?
Zaměstnanci nejsou věci.
Do tohohle ti nic není.
Myslím, že ano.
Dobrý den.
Jsem Ku Won, vedoucí Království úsměvů.
Ano, a?
Pane.
Způsob stolování vznikl
v 19. století za vlády královny Viktorie.
Obvykle se mu říká etiketa.
Nůž je miniaturní verze meče k šermování,
takže čepel by měla směřovat
od ostatních.
Zahození kapesníku znamená, že chcete bojovat.
Ubrouskem, jenž je zde použitý místo kapesníku,
se tedy nehází.
Slušné chování se liší od zákona tím, že není povinné,
nicméně vypovídá o charakteru člověka.
Pane Paku, chovejte se prosím
dle vašeho postavení.
Nejste muž stavěný pro byznys.
Hotel Království
se vůči mně dopustil mnoha závažných chyb.
Přesuňme schůzku na jindy.
Je to ponižující před mými podřízenými!
Taková potupa!
Pane Paku.
Tohle mi uděláš, abys ochránil personál?
Nevíš, jak je pro nás poslanec Pak důležitý?
Není jen personál! Je ceněná členka.
Dokud to tu povedu,
budu své lidi chránit.
Je jen zaměstnankyně?
Ne něco víc?
Co tím myslíš?
Krev nikdy nelže, tak pro jistotu.
Vyslal jsi pro ni vrtulník.
Omlouvám se. Byla to moje chyba.
Ne, vedla jste si dobře.
Pokud se to bude opakovat,
chraňte náš personál.
Je to povinnost vedoucího.
Ano, pane.
Za každé situace.
Převezmu zodpovědnost.
Dnešek byl náročný.
Ano, zabalme to a pojďme domů.
Nebylo to snadné.
Je mi to líto.
Nebyla to tvoje chyba.
Tomu, kdo se chce hádat, nevyhovíš.
Poslanec Pak je nejhorší.
Paní Kuová ho naštvala a vybil si to na tobě.
Ale pan Ku nás všechny zachránil.
Pamatuješ, jak se pan Pak opil a ztropil scénu?
Jak bych mohla zapomenout?
Postavil si nás do řady
a hodinu žvanil o disciplíně personálu.
Je snadné si nás dobírat.
Je prostě ohavný.
Ani to nevzpomínej. Chci na to zapomenout.
Prostě to byl den blbec,
- tak pojďme na pivo. - Dobře.
Byl to den blbec, tak to přepijme pivem.
Dodělám to tu, ať můžete jít.
Ty nejdeš?
Můžu?
Jsi součástí našeho týmu.
Doděláme to spolu a jdeme.
- Dobře. - Dobře.
Sa-rang.
Ten thajský lék od tebe je skvělý.
Už to tak nebolí.
Jsem ráda, že to zabralo.
Jsi moc hodná.
Já bych dárky nekupovala.
Přesně.
Byli jsme na ni dost zlí.
No my ne. Byl jsi to hlavně ty.
Co? Hraješ si na nevinnou?
- Ty taky. - Byla jsi na ni zlá.
- To stačí. - Vážně…
Upřímně, neměla jsem tě ráda.
Tvrdě jsme pracovali, aby nás povýšili,
ale tebe povýšili hned, co se předseda Ku přimluvil.
Ale po nějaké době s tebou
mi došlo, že si tu zasloužíš být.
Díky, že jsi tak schopná zaměstnankyně.
To nestojí za řeč.
Máte jistá pravidla, takže chápu,
že bylo zvláštní, když jsem se k vám najednou přidala.
Proto jsem tak tvrdě pracovala,
abych si tuto pozici zasloužila.
Udělala jsi víc než dost. Vedeš si skvěle.
Děkuji.
Pozvedněte pivo.
Dobře.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Nebyl pan Ku dneska opravdu úžasný?
Nenapadlo mě, že by byl vedoucí na naší straně.
Že?
Normálně máme škemrat o odpuštění, když se hosté naštvou.
Upřímně mě překvapil.
Vidím v panu Kuovi jakousi upřímnost.
Zkontrolovali jste si účet?
Ne, proč?
Ke 100. výročí jsme dostali prémie. Každý milion wonů.
Normálně dostáváme poukazy do hotelu nebo bufetu.
Tak to bývalo,
ale pan Ku poslal dotazník, aby zjistil, co opravdu chceme.
Na prvním místě byly peníze,
tak nám je dal.
Hotel nám nikdy nedal něco, co jsme chtěli.
Myslela jsem, že ten dotazník byl jen divadélko.
Že?
Celý svět se změnil, když máme nového šéfa.
Připijme si.
Na vrchního manažera Ku Wona!
- Na pana Ku! - Na pana Ku!
Páni, to je dobré.
- Leje jako z konve. - To jo.
Ale ne.
Máme tu taxík.
- Ahoj, Sa-rang. - Ahoj.
- Zatím. - Ahoj.
Já jdu tudy. Tak zítra.
- Ahoj, Sa-rang. - Ahoj.
Jak pojedeš domů?
Autobusem.
My taky půjdeme.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak jsi mě našel?
Začalo pršet a slyšel jsem,
že jste prý pořád tady.
Měl jsi zavolat.
Nemůžu ti pokazit zábavu kvůli vlastnímu štěstí.
Bavila ses?
Ano.
Měla jsem pocit, že mě konečně vzali do týmu.
Bylo to super.
Jsem si jistý, že tě přijali.
Jen jim po tom, co tě přijali,
ještě trvalo vůči tobě pookřát.
Byla jsem všem vděčná.
A myslím, že tu večeři uspořádali kvůli mně.
No nic, jsi v pořádku?
Paní Kuová vypadala vážně naštvaně.
No a co?
Pokud je zákazník král, měl by se tak i chovat.
Náš hotel je příliš noblesní na to,
abychom byli laskaví k někomu, jako je on.
Půjdeme?
Tady.
Viděla jsi tu rychlost?
Ale ne.
Co? Co se děje?
Co je? Co se děje?
Co? Co zase?
Co? Proč?
- Co se děje? - Co?
Jen jsem se lekla u televize.
Jo tak.
Tak proč jsi vyšel napůl nahý?
Překvapil jsi mě.
Myslel jsem…
Slyšel jsem tě křičet, tak jsem vyběhl.
Udělám čaj.
Měl by ses nejdřív osušit.
Knoflíky.
Mám je rozepnout?
Zapni si je.
Už jsi všechno viděla. Proč se tak stydíš?
Nic jsem neviděla.
Jdi se osušit. Nastydneš se.
Proč jsi tak stydlivá?
Jsi roztomilá.
Nejsem.
Nemůžu tě nechat,
když jsi tak roztomilá.
Je to tvoje vina.
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
- Nabídněte si. - Ano, madam.
Děkuji.
Asi vás zajímá,
proč jsem vás zavolala.
Ano.
Mohu se zeptat proč?
Prý jste ambiciózní muž.
Ohledně kariéry? Ano, velmi.
Proto pracuji pro pana Ku.
A jsem jediný, kdo si poradí s jeho osobností.
Pane No, odteď jste se mnou.
Informujte mě o všem, co se týká pana Ku.
No…
Co přesně myslíte vším?
Všechno.
Jeho profesní i osobní život.
Hlaste mi všechno. Nic nevynechejte.
Ještě se napiju kávy.
V tom případě…
jak moc mě povýšíte,
když vám pomůžu?
Ahoj.
- Co to děláš? - Bože.
Ozvi se, když přijdeš!
Musím jít na sraz,
tak jsem si přišla najít něco na sebe.
Co děláš se svou výplatou?
Nebuď tak laciná a kup si nějaké oblečení.
Tohle je z pravěku. Bože.
Proč se mi hrabeš v šatníku?
Rodina se má dělit.
Rodina má mít soukromí.
Mami, mám hlad.
Tetička Ta-ul ti něco dá.
Ta-ul, nachystej prosím Te-rimu svačinu.
Co?
- Tady. - Pracuješ v duty-free obchodě.
Nemusí být značkové,
ale ani jeden pár nestojí za nic.
Vezmu si tyhle.
- Zatím, Ta-ul. - Co?
Hej, počkej.
A co Te-ri? Nevezmeš si ho?
Proč? Jsi tu ty.
Přijdu pozdě. Nečekej na mě a ulož ho.
Cože? Po-mi!
Probudíš Te-riho.
Dneska to Po-mi přehnala.
Musíš si s ní promluvit.
Tiše se sem vplížila
a vzala mi oblečení, boty a tašku.
A v pokoji byl navíc binec.
Rodina se má dělit.
Tak se s ní poděl.
I rodina má mít nějaké vychování.
Nebuď tak chladná.
Všechno se ti to vrátí.
„Chladná“?
Pohlídala někdy Čcho-rong?
Nebo jí někdy koupila hračku?
Tví rodiče jí nikdy nedali kapesné nebo oblečení.
Proč toho od lidí chceš tak moc?
Vymstí se ti to.
Vymstí, to tak.
Řekni jí, ať dělá, co já.
„Řekni jí, ať dělá, co já.“
Chci večeři.
Dlužím ti večeři?
Můžeš si uvařit sám.
Bože.
Synáčku, jsem doma.
Jsi doma.
- Babi! - Ahoj.
Začni vařit. Mám hlad.
Máme hovězí, že?
Ugriluj ho.
A jestli máme makrelu, ugriluj i ji.
Nemívám teď moc chuť k jídlu.
Připrav i dušenou sojovou pastu.
Dobře, hned to bude.
Už jsi večeřel?
Umírám hlady.
Ach jo.
Jdi do postele. Podlaha je studená.
Nechce se mi.
Ani se nehnu.
Ať tě ani nenapadne se někdy vdát.
Vždycky jsi mě do vdavek hnala.
Omlouvám se. Mýlila jsem se.
Jen randi a užívej si života.
Nemáš ani tušení, jak vzácné je
mít svobodu jíst,
kdy chceš, lehnout si, kdy chceš,
a nic nedělat.
Co se děje?
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
Sama jsem se tam šla podívat,
ale nebyl v pokoji.
Můžete se prosím podívat ještě jednou?
Moje dcera bez toho plyšáka neusne.
Je mi to líto.
Pokud ho najdeme,
hned vám zavoláme.
Jestli vám to nevadí, můžu se podívat ještě jednou?
Když inspekce říká, že tam není, tak tam není.
Možná zůstal v povlečení,
podívám se do prádelny.
Opravdu?
Ano, ale možná to chvíli potrvá.
Nevadí?
Ne, nevadí. Můžeme počkat.
Jak ten plyšák vypadá?
Je to Jenny.
Moje kamarádka.
Prosím, najděte mi ji.
Je to králíček.
Ano, pokusím se ho co nejrychleji najít.
Kdo je to?
Je z Království úsměvů.
Hledá ztraceného plyšáka pro jednu holčičku.
Co inspekční tým?
Prý ho neviděli,
ale ona ho hledá už půl hodiny.
Promiňte.
Dobrý den.
Říkala jsem si, kdo jste.
Jak ho tu chcete najít?
Hledala ho inspekce,
tak jí řekněte, že zavoláte, až se najde.
Ten plyšák je její blízká kamarádka.
Dovolte mi se ještě podívat.
Paní Kimová.
Chtěla jsem se vás na něco zeptat.
Věnujete mi chvilku, až budete mít čas?
Jistě.
Děkuju.
- Jenny. - Ta-dá.
Děkuju.
Jistě.
Raději byste neměla hostům nic slibovat.
Co když to slíbíte a nenajdete to?
Jak to vyřešíte?
Bylo by divnější se vůbec nepodívat.
Neříkám, že jste se mýlila.
Jen vídám, že lidé, kteří pracují tvrdě,
mívají problémy častěji než ostatní.
Stejně to nikdo neocení.
Ale já vím,
jestli jsem do toho dala vše, nebo ne.
Na co jste se chtěla zeptat?
Ach ano.
Na jednu zaměstnankyni, co tu kdysi dávno pracovala,
ale její osobní záznamy zmizely a nikdo ji nezná.
Jmenuje se Han Mi-so.
Vy ji znáte, že?
Byla to moje nejlepší kamarádka.
Jaká byla?
Byla statečnější než kdokoli jiný.
Nádherná žena.
Byl to skvělý člověk.
To je úleva.
Doufala jste, že to tak bude?
Ano.
Vy jste také skvělá, slečno Čchonová.
Děkuji.
Bože.
Čekáš dlouho?
Ne.
Tys tu běžel? Kde máš auto?
Byla zácpa, tak jsem běžel.
Musíš být mrtvý.
Děje se něco? Vypadáš šťastně.
Jistěže jsem.
Poprvé jsi mě pozvala na rande a čekala jsi na mě.
- Opravdu? - Opravdu.
Vždycky jsem na tebe čekal já.
Pozval jsem tě první na večeři
a jako první jsem navrhl, abychom si někam zašli.
Proto tě dnes pozvu já.
Chci někam jet.
- Tak pojeďme. - Nezeptáš se kam?
Nezáleží na tom kam.
Kam jdeš?
Pro auto.
Půjdu s tebou.
Mám přidat?
To zní skvěle.
Chtěla jsi vidět moře?
Ne.
Chtěla jsem vidět mámu.
Kdykoliv mi chyběla,
jela jsem s babičkou k moři.
Měla jsem pocit, jako by máma stála na konci obzoru.
Rve mi to srdce, že jsi tu…
mívala takové pocity.
Je to minulost.
Jednoho dne tu najednou postavili větrnou turbínu.
Tehdy jsem byla malá, tak to vypadalo jako obří větrník.
Přišel mi dost velký na to,
aby mě odfoukl až za mámou.
Jenže jsem nemohla chodit po moři.
A chtěla jsem se otočit.
Pak se najednou mezi mořem objevila
stezka jako teď.
Jako by se mi mé přání splnilo.
Mámu jsem sice neviděla,
ale po tom dni
se tato stezka stala navždy stezkou, která vede k ní.
Půjdeš se mnou?
Ano.
Říká se, že můžeš kamkoli,
pokud máš v srdci stezku.
Paní Kim Ok-dža,
která pracuje v prádelně,
byla její kamarádka a dala mi to.
Prý to byla statečná a nádherná žena.
A skvělý člověk.
Měl by ses s paní Kimovou v Soulu sejít.
Nechci, abys litoval jako já.
MEZINÁRODNÍ PŘÍLETY
FORMULÁŘ K ROZVODU SE SOUHLASEM OBOU STRAN
PODPIS: JUN SONG-HUN
Řekla jsem, ať toho necháš.
Vyhýbáním se to nevyřeší.
Nevyhýbám se tomu.
Prostě na to nemám čas.
Teď běž.
Nemám čas.
Netahejme to k soudu.
Média nám neprospějí.
Řekla jsem, že teď ne.
Pro mě to musí být teď.
Je to nezbytné?
Podepiš, prosím.
ČI-HU
Máma teď nemůže.
Zavolám ti později.
Cože?
- Či-hu. - Mami!
Proč tu jsi?
Protože jsi mi moc chyběla.
Mám důležité období.
Proč mi to ztěžuješ?
Můžeš mi aspoň ty nepřidělávat starosti?
Je to tak těžké?
Mrzí mě to.
Vrať se, jestli tě to mrzí.
Vrať se a žij svůj život.
To pro mě můžeš udělat.
Dobře.
Vypadají skvěle.
Kamarádka je koupila při letu a byly výborné.
Poprosila jsem o další pro vás.
Ochutnejte.
Jsi tak pozorná. Děkuju.
Jsou dobré.
Ano, nejsou příliš sladké. Ke kávě perfektní.
Že?
Posaďte se.
Sa-rang.
Slyšela jste o Týmu snů?
Ne, neslyšela.
O jaké nejvyšší pozici pro obsluhu
jste slyšela?
O naší. V salónku.
Tým snů je nad ní.
Vážně? Co takový tým dělá?
Má na starosti osobní akce předsedy Ku.
V podstatě to je nóbl catering přímo pro něj.
Jak to vždycky podáš, že to vyzní vulgárně?
Proč? Mám pravdu.
Vybírají jen ty nejlepší z nejlepších.
Většina o tom týmu neví,
ale pro ty, co o něm vědí, je to sen.
Proto Tým snů.
O víkendu má akci
a zavolala jeho sekretářka,
abyste se přidala.
Teda, Sa-rang.
Je to tvůj debut v Týmu snů.
Teď jsi celebrita, Sa-rang. Gratuluji.
Děkuji.
Pořád si nejsem jistá, o co jde,
ale pokusím se nebýt na obtíž.
- Gratuluju. - Přeju ti to.
Kam jedeme?
Jste Čchon Sa-rang?
Jste tu poprvé?
Ano, madam.
Jsem z kanceláře tajemníka, vedoucí Týmu snů.
Musíte doržet mlčenlivost.
Na nic se neptejte a nebuďte zvědavá.
Buďte na úrovni.
Ano, madam.
Ty zástěry jsou šílené, co?
Bojím se, že ji budu mít od kimči.
Byla bych vděčná, kdyby cáklo na mě.
Co kdyby cáklo až na předsedu?
Ta představa je děsivá.
Vypadají na úrovni,
ale připomínají mi uniformu pro služebnou.
Šaty z nás princezny nedělají.
Buďme vděčné, že si můžeme vzít drahou zástěru.
Víte, proč jsme Tým snů?
- Ano. - Ano.
Tým snů při obsluze nikdy nechyboval.
A tak to bude samozřejmě i dnes.
Mějte příjemný výraz
a vystupujte elegantně.
Vytváříme si vlastní důstojnost.
Pusťme se tedy do toho.
- Ano. - Ano.
Jsme ve válce, takže buď se najíš ty, nebo něco sežere tebe.
Nemáme čas to ignorovat.
Přestaň plácat nesmysly.
Chceš se vsadit,
zda je to nesmysl, nebo ne?
Bože.
Tati.
Můžeme servírovat?
Ano, jistě.
Slečna Největší talent.
Už je to dlouho.
Dobrý den, máte se dobře, pane?
Pokud má titul Největší talent,
musí být velmi talentovaná.
Vůbec ne.
Je jen štědrý.
Nejprve vám nabídneme polévku.
Ano.
Už jsme to rozhodli, tak to není třeba protahovat.
Wone, tvá pozice je jistá,
vezmi si Ju-ri do roka, než bude pozdě.
KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
Volaný účastník není dostupný…
Zkrátím to. Ukonči to.
Bude to jeden na jednoho.
Máte důvod, proč se hotelu nemůžete vzdát?
Budete mít speciální povinnosti.
Prozatím nebudete pracovat v Království úsměvů.
Postarám se o to.
Je to můj problém.
O své budoucnosti rozhoduji já.
Překlad titulků: Barbora Page