KING THE LAND
Äntligen har jag fått lite frihet.
Vi festar som om varje dag är ett år. Stoppa mig inte.
Sov inte ens, okej?
Du är så glad.
Är du så glad? Saknar du inte Cho-rong?
Hon behöver också lite tid för sig själv.
-Vad är det med dig? -"Vad är det med dig?"
-Ursäkta.
-Ja, herrn? -Ja, herrn?
Ni slutar aldrig jobba, va?
Det är inte ert jobb. Sätt er.
"Ja, herrn?" var roligt.
Äntligen fattar jag.
Jag har löst mysteriet.
Vilket mysterium?
Jag förstår varför herr Gu sa att han var manager och inte chef
för det kan göra alla obekväma.
Men varför kallade han mig avdelningschef
och inte högre chef eller manager?
Jag undrar.
Det är för att jag redan är avdelningschef
i herr Gus hjärta.
Så han vill att jag tar chansen att utbilda mig
till avdelningschef.
Det var nog inte så djupt.
Jo. Definitivt.
-Tror du verkligen det? -Ja!
Jag tror inte det.
-Herr Yoo? -Ja?
Jag tror att våra biljetter förväxlades.
Du åker business class.
Jaså? Jag?
Självklart ska du åka business class, herr Yoo.
Herr No, du är välutbildad.
Jag är glad att jag lärde dig att ta hänsyn till din överordnade.
Ge honom en applåd.
Du borde nog gå innan jag ändrar mig.
Tack, herrn.
Förändras aldrig.
Wow, business class? Sätt dig.
Jag ska till business class.
Business, mannen.
Jag är här.
Vad händer?
Vad tror du? Jag kom tillbaka för att återta min plats.
Min plats är väl alltid bredvid dig?
Du är på rätt plats.
Är du inte obekväm?
Inte alls.
Jag är helt lugn.
Va?
Varför funkar den inte? Är den trasig?
Nej, den går inte längre.
-Den gick ner. -Den går inte lägre.
Ursäkta mig, herr No.
Ja?
Försöker du starta nåt?
Starta vad?
Det här.
Om du fortsätter knuffas sparkar jag sätet.
Jag ska vara försiktig.
Så varför valde du att byta plats och vara obekväm?
Jag väljer att vara med dig.
Det är väl trevligt?
Är det bara jag?
Nej.
Jag håller med.
Det här är trevligt.
VI KÖR HÅRT!
(DU ÄR SÖT)
Vi är framme.
Följ mig.
Hej.
Självklart är det fint.
Jag kan inte tro det.
-Jösses. -Försiktigt.
Akta trappan.
Vad är det här?
-Jösses. -Vad är det här?
Inte en chans.
Det här är inte allt.
Följ mig.
-Jaså? -Det finns mer.
Vi tar bilder.
-Ett, två, tre. -Tada!
-Kom du också. -Ni ser fantastiska ut.
-Ett, två, tre. -Ett, två, tre.
Poolen är lite liten.
Hur kan den vara liten? Den är underbar.
Ja, varför kan du inte vara nöjd?
Herr Yoo, det här stället är fantastiskt!
Herr Yoo,
tack.
Ingen orsak. Det är ingen stor grej.
Vi går upp. Det är ännu bättre.
-Jösses. Upp? -En våning till?
-Kom igen! -Kom igen!
-Andra våningen! -Kom igen!
Vad finns på andra våningen?
Kom fort!
Andra våningen!
-No Sang-sik. -Vad finns där?
Herregud.
Det här är rummen. Era rum är till höger.
Till höger?
-Ja. -Är det detta?
-Det här? -Det här är vårt rum.
-Hur är det? -Det här?
Tre, två, ett.
Där är det. Där är skriket.
Det är så högt!
Var är mitt rum?
Vi går in, herr No.
Din lilla…
Vad är det här?
Varför bokade du bara två rum åt alla?
Två är mer än nog.
Ett rum för män, ett för kvinnor.
-Var ska du sova? -Jag?
Självklart,
jag sover här.
Menar du
att du och jag
ska dela den här absurda sängen?
Allt här är så fint.
Jösses, så bekvämt.
Lägg dig bredvid mig.
Din idiot.
Vi bor nån annanstans.
Det går inte. Vi har redan betalat.
Fem personer, fem rum.
Det är givet.
Och låt mig vara tydlig.
Jag tänker inte dela säng med dig,
så boka ett nytt hotell eller packa och åk tillbaka till Korea.
Uppfattat?
Herr Yoo!
Kom ihåg.
Jag är chefen.
Okej?
Ja, herrn.
VI KÖR HÅRT!
-Hjälp! -Gör det inte.
Sluta.
Herr Yoo!
-Det här stället är underbart. -Tack.
Hur hittade du ett så bra ställe?
Du har så bra smak.
Vi älskar det. Det är toppen!
Det tycker jag också.
Men det har uppstått ett problem.
Vad för problem?
Problemet är att…
Tja, det…
Alla älskar det här stället.
Vad menar du med problem?
-Får vi verkligen stanna? -Ja.
-Jaså? -Ja.
Problemet är löst.
Som tur är har tuppen slutat gala.
Hoppa i då, ni två!
Det är så svalt här i!
Ska vi? Okej.
-Av med skorna. -Det är okej.
Hoppa i. Vi leker tillsammans.
Ha så kul. Jag är med nästa gång.
Nästa gång, knappast.
Du ser bra ut.
AVSNITT 10
Hade ni kul i poolen?
-Ja! -Ja!
Det gläder mig.
Låt mig berätta om dagens schema.
Vi hittar en chans att smita ut senare.
Vi ska till Bangkoks populäraste nattmarknad.
Men vi är här som en grupp. Kan vi göra det?
Självklart kan vi det.
Semestrar handlar om frihet.
Vart ska vi?
Du får se när vi kommer dit.
Herr No?
Herr Yoo pratar. Lägg ner telefonen.
Fortsätt, herr Yoo.
Det kan bli farligt, så jag har förberett nåt.
Vad har jag förberett?
Gruppturné-tröjor!
Fantastiskt.
Men vi har alla vår egen smak.
Vi behöver inga grupp…
Tack, herr Yoo.
Vi kommer att bära dem bra.
Här.
Vi byter om och ses här om 30 minuter.
-Ja, herrn. -Ja, herrn.
Herr No.
Kom igen.
Vart ska vi?
Jag berättar sen.
Gå och byt om.
Det här är underbart.
Fröken Gang, vad är temat för resan?
Vi kör hårt!
Precis! Vi kör hårt!
Hårt för vårt lagarbete!
Kör hårt för vårt företag!
Vi kör hårt.
Som ni redan vet
är det inte "vi är hårda".
Folk kanske tror att vi är hårdingar.
Vad roligt.
Fattar ni? Hårdingar?
Så vi fortsätter som "kör hårt".
-Okej? -Ja!
Då startar fröken Gang vår ramsa och vi ropar den tillsammans.
-Kör. -Hårt.
-Kom igen! -Kom igen!
Kör hårt!
-Kör hårt! -Kör hårt!
Varför måste vi äta vietnamesiska nudlar
när vi har åkt ända till Thailand?
Vi klagar inte när vi äter kinamat i Korea.
Men det måste finnas många bra thailändska nudelrestauranger.
Jag har ett favoritställe när jag flyger hit.
Vi kan väl gå dit?
Ja, Pyeong-hwa känner till Bangkok väl.
Vi går till hennes ställe.
Nej, det är en bra restaurang.
Ta en titt.
ANVÄNDARNAS VAL 2022
Lita på mig och prova.
Jag är expert på Thailand.
Kom in.
Vi är…
-Ett. -Ett.
Det var för svagt.
Vi är…
-Ett! -Ett!
Jag gillar honom inte.
Det finns bara nudlar.
Självklart. Det här är en nudelrestaurang.
Da-eul gillar inte nudlar.
Vad pratar du om? Jag älskar nudlar.
Gör du? Sen när då?
Jag har varit sugen på nudlar sen jag kom till Bangkok.
Fröken Gang och jag kommer bra överens.
Om man är i Bangkok måste man äta klibbiga nudlar.
Vad är det?
Nudlarna är…
…väldigt klibbiga.
Jaha, de är klibbiga.
Allt är toppen här,
men nummer ett är bäst.
-Jag tar nummer ett. -Okej.
-Jag med. -Okej.
Jag med.
Du då, herr No?
Det är en varm dag. Måste vi äta varma nudlar?
Jag tar bara en öl.
Okej. Ursäkta mig!
Vi beställer fem nummer ett.
Jag sa att jag inte äter.
Jag äter två portioner.
Pratar du thailändska också?
Ja.
Kör hårt!
-Kör hårt! -Kör hårt!
Det gjorde susen.
Vad gott.
Det här är så gott.
Det här är mycket bättre än mitt ställe.
Vad synd.
Det här vore perfekt med soju.
Nej, det här vore perfekt mot baksmälla nästa dag.
Prova soppan. Den är jättegod.
Jag sa ju det.
Lita på mig och följ mig.
Herr Yoo, du är bäst.
Det må vara gott, men det är bara nudlar.
Herr Gu…
Herr No, smaka.
-Det är bra. -Smaka bara.
-Jag är okej. -Bara en gång.
Bara en tugga.
-Jag är okej. -En tugga. Snälla?
Kära nån.
Vad hände precis?
-Varför är det så gott? -Va?
Du matade herr No.
Gjorde jag? När?
Det gjorde du.
Gjorde jag det?
Vad gjorde du? Jag såg det inte.
-Eller hur? -Precis.
-Det här är gott. -Jag delade bara med mig.
Det här stället är bra.
-Ge mig den. -Va?
-Det är gott. -Den är min.
Ursäkta mig! En till, tack.
Det här är toppen.
Vad är det?
Va?
-Det finns inget där ute. -Glöm det.
Ät upp.
-Det här är så gott. -Ja.
Det är perfekt med öl.
-Det är gott. -Dumplingarna är goda.
Vi har ont om tid.
Nästa stopp är Bangkoks populäraste plats,
fylld med massa produkter och all slags mat.
-Ett mathimmelrike. -Ska vi äta mer?
Jag kom hit för att äta.
Jag är så mätt. Jag kan inte äta mer.
Om jag äter mer är jag inte ens mänsklig.
Min diet sprack helt.
Jag kan inte äta mer nu.
Erbjud mig inget.
Vi har ont om tid. Sätt fart.
Kör hårt! Vi är ett!
Skynda er. Sätt fart.
Herr No.
Betala notan och följ med.
-Ska vi? -Okej.
Vad är det? Det ser gott ut!
Herr utropstecken.
Gå tillbaka.
Jag gjorde inte det här.
Vad är det?
-Det ser väl gott ut? -Vad är det?
Pad thai.
Ska vi äta lite?
Herr Yoo! Köp lite åt oss.
-Det här? -Ja.
Jag vill ha pad thai med räkor.
Det ser så gott ut.
Det är glass!
JORDNÖTSGLASSRULLE
TAIWANESISK JORDNÖTSGLASS
Måste du äta taiwanesisk glass i Bangkok?
Jag har sån tur som får äta jordnötsglass
medan jag är här i Bangkok.
Thailand är gatumatens himmelrike.
Är det så gott?
Absolut. Vill du smaka?
Det är bra.
-Kom igen. -Nej.
Jag minns tydligt att du sa att du var för mätt.
Folk åker till Thailand för maten.
Jag har inte ens börjat.
Du sa att du var mätt.
-Att du skulle explodera. -Det är efterrätt.
-En separat mage? -Herr No!
-Är han här? -Herr No!
Vi sätter oss.
Jag?
Ja, du.
Vad är allt det här?
Vi är i Thailand, så vi måste prova all mat.
Vi åt precis.
Hur ska vi äta allt det här,
herrn?
Vi är många.
En tugga var blir inte mycket.
Vad ska jag börja med?
Du borde börja äta istället för att tänka.
Eller hur?
Då börjar vi.
Tack, herr Yoo.
-Smaklig måltid. -Tack.
Innan vi äter, låt oss skåla.
Ska vi? Det låter bra.
Okej. Kör hårt!
-Kör hårt! -Kör hårt!
Fröken Gang, bra jobbat.
Kom igen.
-Tack, herrn. -Bra jobbat.
Du också, herr Yoo.
-Herr Yoo. -Du når inte den här.
Tack.
Och herr No, du har också varit duktig.
Herr Yoo.
-Skål! -Skål!
Vill du ha?
-Encore! -Encore!
HOTELL KING
Går allt bra?
Allt går bra tack vare dig, fröken Gu.
Tja…
Du valde nyligen ut den bästa personalen i varje dotterbolag
och skickade dem på en resa, eller hur?
En resa? Det har jag inte hört nåt om.
Herr Gu Won tog den bästa personalen på hotell King, King Air och King Fashion
och tog med dem på en bonusresa.
-Herr Choi. -Ja?
Hur kunde nåt i King-gruppen utföras utan min vetskap?
Och bonusar, av alla saker?
Förlåt, frun. Jag ska kolla upp det.
Sover du?
Nej.
Kan vi träffas?
Nu?
Nu.
Okej.
Varför är du så tung?
Sa-rang.
Har vi öl hemma?
Hemma?
Ja.
Sov du inte?
Jag väntade.
Jag med.
Jag ska döda herr No när vi kommer tillbaka.
Varför?
Han har förberett mycket för resan.
Det är problemet. Det är för mycket.
"Kör hårt"? Det är så smaklöst.
Da-eul är också hemsk.
"Herr Utropstecken. Gå tillbaka."
Börja inte. Jag ser dem i sömnen.
Jag har inte rest med mina vänner sen universitetet.
Jag har aldrig rest utomlands med mina vänner
eller åkt nånstans med farmor.
Vad har jag gjort med mitt liv?
Du är här nu.
Och vi ska resa mycket mer.
Det kommer att hända.
Det är trevligt att vara här med dig.
Det känns äntligen som semester.
Jag trodde att vi var på träningsläger.
I morgon blir det ännu bättre.
Jag ska göra varje dag lycklig.
Jag är mer än lycklig just nu.
Kommer du i?
Kom igen.
Jag har saknat dig.
Vi var tillsammans hela dagen.
Inte ditt bakhuvud.
Ditt ansikte.
Jag har saknat det här vackra ansiktet så mycket.
Varför är den så tung?
PYEONG-HWA, VAD GÖR DU I KVÄLL?
Ro-un.
Vad gör du efter jobbet?
Vill du äta middag?
Jag har planer.
Jaså?
Har du planer ikväll?
Ja.
Ikväll.
Vad är det där?
God morgon.
Ja, herr Yoo. God morgon.
Låt mig presentera dagens schema.
Vi börjar dagen med en rundtur i Wat Arun.
Vi ska äta på fina restauranger
och besöka Bangkoks ikon, ICONSIAM, för att shoppa.
Sen avslutar vi dagen med en fest på en båt.
Förstår du?
Fritid då,
herrn?
Det finns ingen fritid.
Nej.
Vad för slags resa har ingen fritid?
Han har rätt.
Det här är tyranni. Så hemskt.
Nej, ni följde med på resan av fri vilja.
Ni kan inte vilja ha det här.
Eller hur?
Gör er redo. Vi ses där nere om 30 minuter.
Ja, herrn.
Vi ses.
Kör hårt!
-Det är så coolt. -Ja.
Det är fantastiskt.
Det är ännu vackrare i verkligheten.
Det här är Wat Arun-templet.
Vi går in.
Är det inte vackert?
Om ni ser några munkar när vi går runt…
Herr No.
Ställ dig där bak.
Varför? Jag har det bra här.
Ordningen är fel.
När vi har kul, kör vi hårt!
När vi äter, kör vi hårt!
Det räcker med "kör hårt".
Vi har inte på oss de där tröjorna i dag.
Vi kanske inte har tröjorna på oss, men vi kör hårt för alltid.
Du är för evigt ett utropstecken. Gå till din plats.
Herr utropstecken.
Varför är du inte på din plats?
Kom igen.
Måste vi verkligen…
hålla formationen när vi går?
Herr No, hur länge har du jobbat?
Sex år?
Sex månader.
Låt mig säga nåt som din överordnade.
Gå inte herr Yoo på nerverna. Det gör våra liv svårare.
Da-eul, jag trodde att du var på vår sida.
Det är för att vi är ett team. Jag bryr mig inte om främlingar.
Längst bak, utropstecken.
Vänta på mig!
Kom igen.
-Vi tre. -Ta en bild, tack.
Jag tar den nu. Här borta.
Ett, två, tre.
Kör hårt.
Herr No, vill du ha en?
Visst.
Jag tar den åt dig.
Gör du?
-Kom hit. Ta den med oss. -Jaså?
-Kör hårt! -Kör hårt!
En gång till. Kör hårt.
-Kör hårt! -Kör hårt!
Kör hårt!
-Kör hårt! -Kör hårt!
Kör hårt!
-Kör hårt! -Kör hårt!
Inte hitåt. Hitåt.
-Nej, hitåt. -Kom igen, herr Yoo.
-Bara lite till. -Här.
Vi gör det här. Det här är perfekt.
Kör hårt!
-Kör hårt! -Kör hårt!
Nu till dagens höjdpunkt.
Välkomna till en middagsbjudning på en färja!
Det här är fantastiskt.
Jag har alltid velat prova det här när jag var i Bangkok.
Herr Yoo, du är fantastisk!
Vi drar härifrån.
-Nu? -Strax.
Är det möjligt?
Gör bara som jag.
Gå in nu.
Nu.
Vad tusan?
Varför är du här?
Varför frågar du mig?
Har du nåt att säga?
Förbannat.
Nej!
Jag menar…
Vi måste ställa upp igen.
Om du inte gillade färjan kunde du ha sagt det.
Här.
Ta en kall drink.
Tack.
Är du fortfarande upprörd?
Jag var en sån idiot. Vad håller jag på med?
Herr No kom plötsligt emellan oss. Vad är oddsen?
Han förstör allt.
Men du var så cool.
Herr No, var är du?
Herr No!
Där är du.
Kom fort.
Thailand är så vackert på kvällen.
Jag känner mig också lugn.
Alla här ser så glada och avslappnade ut.
Det finns ett ord på thailändska. Sabai!
Istället för att stressa och rusa runt,
säger den åt en att sakta ner och slappna av lite.
Sabai!
Det kanske är därför.
Sabai!
Vad fint.
Men om vår försäljning var sabai skulle vi få sparken.
Om vi var sabai på flyget skulle vi inte bli klara i tid.
Detsamma gäller hotellet.
Vilket främmande koncept för oss.
Då kan vi väl
njuta av lite ledig tid i morgon när vi är i Bangkok?
Ledig tid för alla.
Sabai.
Hej då.
Vi kör hårt tills resan är slut.
Om ni vill slappna av
kan ni åka hem och göra det själva.
Om ni vill åka hem nu,
får ni gärna åka hem och slappna av.
Det här är så kul.
Det är så kul.
Ro-un, vad gör du här?
Jag kom förbi.
Hej.
-Jag är Lee Ro-un. -Vem är det?
-Jag hade tid efter flyget, -En underordnad.
så jag hälsade på Pyeong-hwa.
Trevligt att träffas.
Han är en av mina underordnade.
Hur kom du hit?
Jag frågade vad du skulle göra senare, och du sa att du skulle äta här.
Det är inte det.
Herr Yoo, kan han göra oss sällskap?
Vänta, han är för snygg.
Vi överlappar.
Då borde du träffa honom.
Det här är avdelningschef Yoo Sang-sik från King-gruppens högkvarter.
Och det här är manager No.
Det här är Cheon Sa-rang från hotell King.
Och jag är Gang Da-eul från Alanga.
Angenämt. Jag är Lee Ro-un.
Vi har en ny medlem i Kör hårt-laget.
Välkommen. Slå dig ner.
Ursäkta mig.
En öl, tack.
Vi skålar för vår nyaste medlem.
Just det, Ro-un.
När jag säger "kör hårt", säger du det också.
-Okej. -Kör hårt!
-Kör hårt!
Det här är Bangkoks ikon, ICONSIAM.
En applåd.
Det här är fontänen.
Vi tar en bild med färjan i bakgrunden.
-Det låter bra. -Okej.
-Självklart. -En till bild?
-För att minnas det. -Det måste vi. Kom.
-Är alla med? -Ja, det är vi.
Jag tar den. Ett, två, tre.
Jag visste att det skulle hända!
Jag visste det!
Jag hade kul. Ursäkta mig.
Nej, du får inte gå.
Du är redan här med oss.
Sov över.
Får jag det?
Självklart.
Han kan inte.
Flygbesättningen bor bara på hotell vid mellanlandningar.
Du behöver inte oroa dig.
Herr No kan väl ta hand om det?
Det kan jag.
Det finns inte plats.
Vad menar du?
Ett för kvinnor, ett för män.
Vi har två rum.
Och vårt rum har en king size-säng, så tre får plats.
Det är ingen king size. Det är en queen size.
Jag sover gärna på golvet.
Nej, du blir förkyld.
Den är enorm. Den är stor nog för tre.
I så fall…
Visst, jag stannar.
Tack, herrn.
Då skålar vi för att fira de sex syskonen.
Ja, en skål.
Okej.
Kör hårt!
-Kör hårt! -Kör hårt!
När jag tänker efter
har jag inte sovit ihop med en grupp killar sen universitetet.
Jag har velat göra det här.
När man reser med vänner
sover en stor grupp killar i ett hälften så stort rum.
Men det kändes aldrig obekvämt.
-Eller hur? -Ja.
Jag är obekväm nu.
Nu sover vi.
Jag hindrar dig inte.
Ro-un och jag vill prata.
Jag älskar det.
Då kan ni prata utanför.
Jag är trött.
Sov då.
Låtsas att du är ensam och att du behöver sova.
Du somnar på nolltid.
Eller hur?
-Ja. -Vad är det här för skitsnack?
Ni verkar stå varandra nära. Ni är som vänner.
Vänner?
Jag avskyr folk som är som herr Yoo.
Herr No brukar vara lite klängig.
Han har inga vänner på grund av sin personlighet.
-Jaså? -Nej.
Så jag har tagit hand om honom
med mitt generösa hjärta. Visst?
Jag släcker lamporna. God natt.
-Nej, släck dem inte. -Sov nu.
Tänd lamporna.
Jag pratar med dig, herr No.
Jag är avdelningschef och du är manager.
Tänd dem nu.
Jag har stått ut med ditt nonsens hela dagen.
Vänta!
Är du nöjd nu?
Titta, Cho-rong!
Titta! Visst är den fin?
Ja. Den är jättefin.
Titta.
Den här då?
Den är också söt.
Köpte du bara till mig? Du då?
Va? Jag behöver inget.
Du behöver inte köpa av behov.
Köp nåt om det är fint.
Köp inte bara till mig.
Köp nåt till dig själv också, okej?
Lova mig.
Okej, jag lovar.
Akta dig för bilar.
Följ inte med skumt folk.
Stanna med de andra.
Okej, jag ska vara försiktig.
God natt.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
-God natt. -God natt!
Vad hade du gjort utan Cho-rong?
Jag är inte avundsjuk på att du är gift,
men jag är avundsjuk på att du har en dotter som hon.
Jag med.
Ni borde också försöka ha en. De är inte söta hela tiden.
Men att skaffa Cho-rong är det bästa jag har gjort i mitt liv.
Ta den här.
Vad är det?
Vi köpte den på vägen.
Va?
Vad är det här?
Kom igen, tjejer.
Ni gör mig känslomässig.
Cho-rong säger åt dig att ta hand om dig, men du lyssnar inte.
Vad kan vi göra? Vi måste ta hand om dig.
Tack. Jag menar det.
-Vad händer? -Nej.
-Hördu.
-Nej, jag gråter inte. -Bäst att du inte gråter nu.
Vi kommer reta dig för livet om du gråter nu.
Aldrig.
Kom igen.
Ni två är bäst.
-Kom igen. -Ni är de enda för mig.
Tack.
Samma här. Ni två är de enda för mig.
Inte för dig.
Du har Ro-un,
som kom hela vägen till Thailand för din skull.
Så är det inte.
"Jag kom för att träffa Pyeong-hwa. Angenämt."
"Jag sover gärna på golvet."
Det är inte så.
Det är det inte. Inget pågår.
-"Då stannar jag. Tack." -Det räcker.
-Lägg av. -Varför?
-Hördu, lägg av! -"Pyeong-hwa…"
-Vad är det? -Jösses.
-Är du okej? -Varför?
-Förlåt. -"Pyeong-hwa".
"Är du okej?"
"Jag är okej, Pyeong-hwa."
Jag visste att du skulle säga det!
-Jag visste det! -"Jag är okej, Pyeong-hwa."
Så gulligt!
"Jag mår bra, Pyeong-hwa."
-Sluta! -"Jag kom för att jag saknade dig."
"Pyeong-hwa".
-"Pyeong-hwa". -Jag hör dig inte.
"Jag kan sova på det kalla, hårda golvet om jag får vara med dig!"
Se till att äta innan du går.
Tack.
Herr Yoo.
-Är Sa-rang borta? -Är hon inte där? Nej.
Herr No är också borta.
-Där borta. -Va?
Herr No!
Vart ska du?
Vart ska ni?
Vi ska hitta frihet.
Hej då, allihop!
Cheon Sa-rang!
Din förrädare!
Vänta på mig! Jag vill också följa med!
-Visst är det fint? -Ja.
Du är duktig.
Korea.
Ja.
Ni är så fina.
Du är en prins. Du är en prinsessa.
Vackert.
-Ta en bild. -Det är okej.
Nej, vi tar en. Jag vill.
Snälla.
-Den här gången måste du le. -Jag ska le.
Och göra ett hjärta.
Jag ska göra det också.
Och le.
Bra.
Hej.
Vad är det här för ställe?
Jag sa ju att det fanns ett ställe jag ville ta dig till, eller hur?
Här är det.
Det är vackert som en tavla.
Jag skulle vara så glad om jag kunde se en sån här vy varje dag.
Ska vi bo här?
Det låter som en dröm.
Då får vi leva som en dröm.
Smaklig måltid.
Är du så glad?
Jag har ätit mycket thaimat, men inget som det här.
Allt är så fint. Och allt ser så gott ut!
Prova den här först. Gapa.
Det är gott.
Det är så gott. Här.
-Eller hur? -Ja.
Ta god tid på dig och prova de andra.
Tyckte du om middagen?
Ja, den var så god.
Och utsikten är så fin.
Jag är glad att du gillar den.
Jag har aldrig
hoppats på nåt sen barndomen.
Jag var rädd att förhoppningar och önskningar
skulle ta ifrån mig det som är mig kärt.
Men jag vill ha mer.
Jag är så lycklig att jag börjar undra om jag får vara så här lycklig.
Jag hoppas att jag fortsätter vara så här lycklig.
Det är okej att vilja ha mer.
Sakerna du vill göra, ha och bli.
Du kan vilja ha allt.
Du förtjänar det.
Min syster och jag har olika mammor.
Pappa fick mig efter att han gifte om sig med mamma.
Hon försvann när jag var liten.
Helt plötsligt,
utan ett ord.
Jag grät när jag letade efter henne,
men alla andra log.
Jag tänkte att leenden kunde se monstruösa ut.
Att ingen i mitt liv…
…visade sina äkta känslor.
Sen kom Cheon Sa-rang
med sina äkta känslor.
Vet du fortfarande inte var hon är?
Har du inte hört av henne?
Nej.
Jag letade, men det fanns inga spår av henne.
Det är som om
hon aldrig existerade i den här världen.
Jag vet inte om hon övergav mig eller om hon hade en anledning att åka.
Jag vet inte om jag ska sakna henne eller förakta henne.
Hon är säkert nånstans.
Vi hittar henne.
Det behövs inte.
Jag var bara nyfiken. Jag ville inte träffa henne.
Jag är inte ens nyfiken längre.
Utsikten är fin. Vi går ut.
Tack för att du kom in i mitt liv.
Jag har förberett en sak.
Tada!
Det är inte den här.
Det här är VIP.
Nej, jag bad om en VIP-bil när jag bokade.
Ja, det här är VIP.
Vad kan vi göra?
Det är för VIP-gäster.
Du har rätt.
Vi hoppar på.
Titta där.
Vi gör ett kort stopp.
Där?
Det här är toppen.
Du har sagt det 100 gånger.
Men det är verkligen toppen.
Fullmånen! Önska dig nåt.
Är du klar?
Ja.
Det här är underbart.
Vad önskade du dig från månen?
Att jag alltid skulle vara lika lycklig som jag är nu.
Duger det här åt dig?
Du borde ha önskat dig mer.
Vad önskade du dig då?
Jag? Inget.
Varför inte?
Det finns inget mer att be om.
Jag har dig med mig.
Jag behöver inget mer.
Men jag sa ett ord av tacksamhet
för att jag fick nån så värdefull.
Tack.
Jag älskar dig, Sa-rang.
Jag älskar dig också.
KING THE LAND
Gästlistan för 100-årsjubileet är inte klar.
Jo. Jag måste bara fatta ett beslut.
Bjud in dem på listan.
Det är mitt ansvar, så jag gör vad jag vill.
Det måste vara kul att spela hjälte.
Det gör ont.
Ska du lämna Won be?
Frågade du…
…möjligen honom om din mamma?
Han vet säkert.
Undertexter: Sara Terho