KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
Konečně mám trochu svobody.
Zapaříme, jako by byl každý den rok, nebraň mi.
Ani nespi, jasné?
Jsi tak nadšená.
To jsi tak šťastná? Nechybí ti dcera?
Taky potřebuje být chvíli sama.
- Co ti je? - „Co ti je“?
- Promiňte.
- Ano, pane? - Ano, pane?
Nemoc z povolání, co? Na to lék neexistuje.
Vás dvě nechce. Posaďte se.
„Ano, pane?“ bylo vtipné.
Rozlouskl jsem to.
Vyřešil jsem tu záhadu.
Jakou záhadu?
Vím, proč pan Ku řekl, že je manažer a ne vrchní manažer.
Všem by to bylo totiž nepříjemné.
Ale proč řekl, že jsem manažer oddělení,
a ne vrcholový manažer nebo manažer?
Zajímavé.
To proto, že v srdci pana Ku
vedu oddělení už teď.
A dává mi tuto šanci, abych se zacvičil
jako manažer oddělení.
Nemyslím, že to má tak hluboký význam.
Ne, má. Rozhodně.
- Vážně myslíš? - Ano!
Myslím, že ne.
- Pane Ju? - Ano?
Myslím, že nám prohodili letenky.
Jste v byznys třídě.
Vážně? Já?
Jistě, že musíte být v byznys třídě, pane Ju.
Pane No, učíte se dobře.
Jsem rád, že jsem vás naučil být k nadřízeným ohleduplný.
Zatleskejte mu.
Měl byste si pospíšit, než si to rozmyslím.
Děkuji, pane.
Nikdy se neměňte.
Páni, byznys třída? Posaďte se.
Já jdu do byznys třídy.
Byznys třída, páni.
Jsem tady.
Co se děje?
Co asi? Jsem tu, abych získal zpět své místo.
Mé místo je vždy po tvém boku, ne?
Jsi na správném místě.
Máš tu dost pohodlí?
Samozřejmě.
Je mi tu parádně.
Co?
Proč to nejde? Je to rozbité?
Ne, dál to nejde.
- Je dole. - Níž už to nejde.
Promiňte, pane No.
Ano?
Chcete mě naštvat?
Čím?
Tímhle.
Pokračujte a kopnu vám do sedačky.
Budu opatrný.
Proč ses rozhodl vyměnit si místa, když nemáš pohodlí?
Chci být s tebou.
Je to pěkné, ne?
Nesouhlasíš?
Ano.
Taky myslím.
Je to pěkné.
THAJSKO
JEDEME NAPLNO!
JSI KRÁSNÁ
Jsme tady.
Pojďte za mnou.
Dobrý den.
Jistě, že je to tu hezké.
Nemůžu tomu uvěřit.
- Bože. - Pozor.
Pozor na schody.
Co je to?
- Bože. - Co je to?
To není možné.
To není všechno.
Za mnou.
- Vážně? - Je toho víc.
Vyfotíme se.
- Raz, dva, tři. - Tadá!
- Pojď taky. - Vám dvěma to sluší.
- Raz, dva, tři. - Raz, dva…
Ten bazén je trochu malý.
Jak to, že je malý? Je úžasný.
Ano, proč nemůžete být spokojený?
Pane Ju, je to tu úžasné!
Pane Ju,
děkuji.
To nestojí za řeč. O nic nejde.
Pojďme nahoru. Bude to ještě lepší.
- Bože. Nahoru? - Další patro?
- Jdeme! - Jdeme!
- Druhé patro! - Jdeme!
Co je v druhém patře?
Rychle!
Druhé patro!
- Ne Sang-siku. - Co je nahoře?
Bože.
Tady jsou pokoje. Vaše pokoje jsou napravo.
Napravo?
- Ano. - To je ono?
- Tohle? - To je náš pokoj.
- Jaký je? - Tohle?
Tři, dva, jedna.
A je to tady. Jekot.
To je výška!
Kde mám pokoj já?
Pojďme dovnitř, pane No.
Ty malej…
Co to má znamenat?
Proč jsi nám všem zarezervoval jen dva pokoje?
To je víc než dost.
Jeden pro muže, jeden pro ženy.
- Kde budeš spát ty? - Já?
Jistě,
já budu spát tady.
Chceš říct,
že tahle absurdní postel
je pro nás dva?
Všechno je tu tak hezké.
Bože, ta je pohodlná.
Lehni si vedle mě.
Ty idiote.
Ubytujeme se jinde.
Nemůžeme. Už je vše zaplacené.
Pět lidí, pět pokojů.
To je přece jasné.
A řeknu ti to jasně.
Nebudu s tebou v jedné posteli,
takže buď zamluv nový hotel, nebo se vrať do Koreje.
Jasné?
Pane Ju!
Pamatuj.
Jsem vrchní manažer.
Dobře?
Ano, pane.
JEDEME NAPLNO!
- Pomoc! - Nedělej to.
Přestaň.
Pane Ju!
- Je to tu nádherné. - Děkujeme.
Jak jste našel tak skvělé místo?
Máte skvělý vkus.
Moc se nám tu líbí. Je to tu nejlepší!
Taky si myslím.
Máme ale problém.
Jaký problém?
Problém je v tom, že…
No…
Všem se tu líbí.
Jak to myslíte, že máme problém?
- Můžeme zůstat? - Ano.
- Opravdu? - Ano.
Problém je vyřešen.
Kohout naštěstí přestal kokrhat.
Tak se vy dva přidejte!
Je to tu super!
Půjdeme? Dobře.
- Boty dolů. - Příště.
No tak. Zablbneme si spolu.
Bavte se. Přidám se příště.
To určitě.
Vypadáš skvěle.
10. DÍL
Bavili jste se v bazénu?
- Ano! - Ano!
To jsem rád.
Popíšu vám dnešní program.
Zkusíme se později vytratit.
Půjdeme na vyhlášenou noční tržnici v Bangkoku.
Ale jsme tu jako skupina. To můžeme?
Jistěže můžeme.
Dovolená bývá o svobodě.
Kam půjdeme?
Uvidíš, až tam budeme.
Pane No?
Pan Ju hovoří. Odložte telefon.
Pokračujte, pane.
Situace by mohla být nebezpečná, tak jsem něco připravil.
Co jsem připravil?
Skupinová trička!
Úžasné.
Ale každý máme jiný vkus.
Nepotřebujeme skupino…
Děkujeme, pane Ju.
Budou nám slušet.
Tady.
Převlečeme se a za půl hodiny se sejdeme tady.
- Ano. - Ano.
Pane No.
Jdeme.
Kam půjdeme?
Pak ti to řeknu.
Běž se převléct.
To je nádhera.
Paní Kangová, jaké je moto naší dovolené?
Jedeme naplno!
Přesně! Jedeme naplno!
Jedeme naplno za týmovou práci!
Jedeme naplno za naši společnost!
Jedeme naplno.
Jak už víte, není to:
„Naplno jedeme“.
Ještě by to vypadalo, že jsme tankovali.
To bylo vtipné.
Chápete? Benzín?
Takže zůstaneme jako „Jedeme naplno“.
- Dobře? - Ano!
Paní Kangová začne náš pokřik a my se k ní nahlas přidáme.
- Jedeme. - Naplno.
- Jdeme! - Jdeme!
Jedeme naplno!
- Jedeme naplno! - Jedeme naplno!
Proč musíme jíst vietnamské nudle,
když jsme v Thajsku?
Když v Koreji jíme čínu, nestěžujeme si.
I tak tu musí být spousta dobrých thajských restaurací.
Znám místo, kam chodívám, když tu létám.
Co zajít tam?
Pchjong-hwa se v Bangkoku vyzná.
Pojďme tam, kde to zná.
Ne, je to skvělá restaurace.
Podívejte.
VOLBA ZÁKAZNÍKŮ 2022
Věřte mi a zkuste to.
Jsem na Thajsko odborník.
Pojďte prosím.
Jsme…
- Jedno. - Jedno.
To bylo moc slabé.
Jsme…
- Jedno! - Jedno!
Vážně ho nemám rád.
Mají tu jen nudle.
Jistě. Specializují se na nudle.
Ta-ul nemá nudle ráda.
O čem to mluvíš? Miluju nudle.
Vážně? Odkdy?
Mám na ně chuť od příjezdu do Bangkoku.
S paní Kangovou jsme na jedné vlně.
V Bangkoku si musíte dát lepkavé nudle.
A co to je?
Jsou to nudle…
které hodně lepí.
Protože jsou lepkavé.
Všechno je tu skvělé,
ale jednička je nejlepší.
- Ochutnám jedničku. - Dobře.
- Já taky. - Dobře.
Já taky.
A co vy, pane No?
Dnes je horko. Musíme jíst horké nudle?
Dám si jen pivo.
Dobře. Promiňte!
Objednáme si pět jedniček.
Říkal jsem, že nebudu jíst.
Sním dvě porce.
Ty umíš taky thajsky?
Ano.
Jedeme naplno!
- Naplno! - Naplno!
To teda bodlo.
To je ončo.
Je to výborné.
Mnohem lepší než to, kam chodívám.
Taková škoda.
Bylo by to skvělé se sodžu.
Ne, tohle by bodlo ráno po kocovině.
Zkuste polévku. Je skvělá.
Já vám to říkal.
Věřte mi a poslouchejte.
Pane Ju, jste nejlepší.
Možná to je dobré, ale jsou to jen nudle.
Pane Ku…
Pane No, zkuste.
- Není třeba. - Jen trošku.
- Ne, dík. - Jen jednou.
Jen jednou.
- Ne, díky. - Jen jednou. Prosím?
Bože můj.
Co to bylo?
- Proč je to tak dobré? - Co?
Krmila jsi pana No.
Vážně? Kdy?
Teď.
Vážně?
Co, že jste? Já nic neviděl.
- Že? - Jo.
- Dobrota. - Jen jsem se podělila.
Je to tu dobré.
- Dejte mi to. - Co?
- Je to dobré. - To je moje.
Promiňte! Ještě jednou, prosím.
Je to výborné.
Co je to?
Co?
- Nic tam není. - To je jedno.
Jezte.
- To je tak dobré. - To je.
S pivem je to lahoda.
- Dobrota. - Skvělé knedlíčky.
Nemáme už moc času.
Další zastávka je v Bangkoku vyhlášená
a je plná různých produktů a jídla.
- Gastronomický ráj. - Budeme ještě jíst?
Přijel jsem za jídlem.
Jsem tak plná. Už nic nesním.
Nebudu už člověk, pokud sním víc.
Moje dieta je v háji.
Víc už jíst nebudu.
Nic mi nenabízejte.
Nemáme moc času. Pohyb.
Jedeme naplno! Jsme jedno!
Rychle. Pohyb.
Pane No.
Zaplaťte a pojďte.
- Jdeme? - Dobře.
Co je to? To vypadá dobře!
Pane Vykřičníku.
Vraťte se.
Já za to nemůžu.
Co je to?
- To vypadá dobře, že? - Co je to?
To je pad thai.
Dáme si?
Pane Ju! Kupte nám to.
- Tohle? - Ano.
Dám si krevetové pad thai.
To vypadá dobře.
Hele, zmrzlina!
ARAŠÍDOVÁ ZMRZLINOVÁ ROLKA
ARAŠÍDOVÁ ZMRZLINA V TCHAJWANSKÉM STYLU
Musíš si dát tchajwanskou zmrzlinu v Bangkoku?
Mám štěstí, že si můžu dát arašídovou zmrzlinu
zrovna v Bangkoku.
Jsme v ráji pouličního jídla.
To je tak dobrá?
To teda. Chceš zkusit?
Ne, díky.
- No tak. - Ne.
Jasně si pamatuju, jak jsi říkala, že jsi přecpaná.
Lidé jezdí do Thajska kvůli jídlu.
Ještě jsem ani nezačala.
Říkalas, že jsi plná.
- Že praskneš. - Tohle je dezert.
- Máš dva žaludky? - Pane No!
- Zase on? - Pane No!
Pojďme se posadit.
Já?
Ano, vy.
Co to všechno je?
Jsme v Thajsku. Musíme ochutnat všechno.
Teď jsme jedli.
Jak to všechno sníme,
pane?
Je nás dost.
Každý zvládne sousto.
Čím mám začít?
Měli byste začít jíst a nepřemýšlet.
Že?
Tak začneme.
Děkuji, pane Ju.
- Dobrou chuť. - Děkujeme.
Než začneme, připijeme si.
Že by? Skvělý nápad.
Dobře. Jedeme naplno!
- Jedeme naplno! - Jedeme naplno!
Paní Kangová, vedla jste si dobře.
No tak.
- Děkuji, pane. - Dobrá práce.
Vy také, pane Ju.
- Pane Ju. - Tam nedosáhnete.
Děkuji.
A pane No, i vy jste si vedl dobře.
Pane Ju.
- Na zdraví! - Na zdraví!
Dáš si?
- Přídavek! - Přídavek!
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
Je vše v pořádku?
Díky vám jde všechno hladce, paní Kuová.
No…
Nedávno jste vybrala nejlepší personál každé dceřiné firmy
a poslala jste je na výlet, že?
Výlet? O tom jsem nic neslyšela.
Pan Ku Won vzal nejlepší personál hotelu, Království Air a Fashion
na výlet za odměnu.
- Pane Čchö. - Ano?
Jak to, že se něco děje v Království Group bez mého vědomí?
A navíc ještě odměny?
Omlouvám se, madam. Podívám se na to.
Spíš?
Ne, nespím.
Můžeme se vidět?
Teď?
Hned teď.
Dobře.
Proč jsi tak těžký?
Sa-rang.
Máme doma pivo?
Doma?
Jo.
Nespala jsi?
Čekala jsem.
Já taky.
Až se vrátíme, zabiju pana No.
Proč?
Hodně ten výlet plánoval.
V tom je ten problém. Je toho příliš.
„Jedeme naplno“? To je tak laciné.
Ta-ul je taky hrozná.
„Pane, Vykřičníku, vraťte se.“
Raději nezačínej. Uvidím je ve spánku.
Na výletě s kamarády jsem byla naposledy na vysoké.
Nikdy jsem s nimi nebyla v zahraničí,
a ani s babičkou jsem nikde nebyla.
Co to se svým životem dělám?
Teď jsi tady.
Budeme cestovat mnohem víc.
Bude to tak.
Jsem ráda, že jsem tady s tebou.
Konečně to je jako dovolená.
Přišlo mi to jako výcvikový tábor.
Zítřek bude ještě lepší.
Zařídím, aby byl každý tvůj den naplněný štěstím.
Teď jsem víc než šťastná.
Přidáš se?
No tak.
Chyběla jsi mi.
Byli jsme spolu celý den.
Nemluvím o tvém zátylku.
Ale o tvé tváři.
Tak moc mi chyběla tvoje krásná tvář.
O_PEACE
Proč je to tak těžké?
PCHJONG-HWA CO DĚLÁŠ DNES VEČER?
Ro-une.
Co děláš po práci?
Nechceš zajít na večeři?
Už něco mám.
Vážně?
Máš dnes večer plány?
Ano.
Dnes večer.
Co je to za zvuk?
Dobré ráno.
Ano, pane Ju. Dobré ráno.
Nyní vám oznámím dnešní rozvrh.
Den začneme prohlídkou Wat Arunu.
Navštívíme vybrané restaurace
a ikonické místo Bangkoku, ICONSIAM, kam zajdeme na nákupy.
A zakončíme to večírkem na trajektu.
Vše jasné?
A co volný čas,
pane?
Na skupinové prohlídce žádný není.
Ne.
Co za prohlídku nemá volný čas?
Má pravdu.
To je diktatura. Hrůza.
Ne, na tento výlet jste jeli dobrovolně.
To tady nemůžete chtít.
Že?
Připravte se. Dole za 30 minut.
Ano, pane.
Zatím.
Jedeme naplno!
- To je paráda. - To jo.
Je to úžasné.
Naživo je ještě úchvatnější.
Toto je chrám Wat Arun.
Pojďme dovnitř.
Není to krása?
Když narazíte na mnichy…
Pane No.
Běžte dozadu.
Proč? Mně se tu líbí.
Máme rozhozené pořadí.
Když si hrajeme, jedeme naplno!
Když jíme, jedeme naplno!
Dost už s „Jedeme naplno“.
Dneska na sobě ta trička nemáme.
Sice je na sobě nemáme, ale naplno pojedeme navždy.
Navždy budete vykřičník. Vraťte se na své místo.
Pane Vykřičníku.
Proč nejste na svém místě?
Jdeme.
Vážně musíme…
zůstat v té formaci i při chůzi?
Pane No, jak dlouho tu pracujete?
Šest let?
Šest měsíců.
Jako starší kolegyně vám něco řeknu.
Nelezte panu Juovi na nervy. Ztížíte nám život.
Nejste náhodou na naší straně?
To proto, že jsme tým. Cizí lidi mi jsou ukradení.
Vykřičníku, dozadu.
Počkejte na mě!
No tak.
- My tři. - Vyfoťte nás, prosím.
Už fotím. Tady.
Raz, dva, tři.
Jedeme naplno.
Pane No, chcete taky?
Jasně.
Vyfotím vás.
Opravdu?
- Pojďte. Vyfoťte se s námi. - Vážně?
- Naplno! - Naplno!
Ještě jednou. Naplno.
- Naplno! - Naplno!
Naplno!
- Naplno! - Naplno!
Naplno!
- Jedeme naplno! - Jedeme naplno!
Takhle ne. Takhle.
- Ne, takhle. - No tak, pane Ju.
- Ještě trochu. - Tady.
Vyfotíme se tady. Perfektní.
Naplno!
- Naplno! - Naplno!
A nyní zlatý hřeb dne.
Vítám vás na večírku na trajektu!
To je úžasné.
Vždycky jsem to chtěla v Bangkoku zažít.
Pane Ju, jste úžasný!
Vytraťme se odsud.
- Teď? - Za chvíli.
Je to možné?
Jen se mě drž.
Běžte dovnitř.
Teď.
Co to ksakru?
Proč jsi tady?
Proč se mě ptáš?
Chceš mi něco říct?
Zatraceně.
Ne!
Teda…
Musíme znovu do řady.
Měls říct, že tě ten trajekt neláká.
Tu máš.
Dej si chlazený drink.
Díky.
Pořád se zlobíš?
Byl jsem takový idiot. Co to dělám?
Pan No se mezi nás najednou plete. Koho by to napadlo?
Všechno pokazí.
Ale byl jsi tak super.
Pane No, kde jste?
Pane No!
Tady jste.
Rychle, pojďte.
Thajsko je v noci tak krásné.
Taky pociťuju klid.
Všichni tu tak září a jsou uvolnění.
Thajci mají takové slovo. Sabai.
Místo toho, aby člověk pořád spěchal a jančil,
má zpomalit a trochu se uvolnit.
Sabai.
Možná to je proto.
Sabai.
To je hezké.
Ale když budou naše tržby sabai, vyhodí nás.
Kdybychom byli na palubě sabai, nestihli bychom všechny obsloužit.
To samé platí pro hotel.
Je to pro nás cizí koncept, že?
Tak co si zítra užít volno,
když jsme v tom Bangkoku?
Volno pro všechny.
Sabai.
Sbohem.
Jedeme naplno až do konce výletu.
Jestli chcete odpočívat,
jeďte domů a odpočívejte sami.
Jestli chcete jet náhodou teď domů,
tak klidně jeďte a relaxujte.
To je taková zábava.
Taková zábava.
Ro-une, co tu děláš?
Zastavil jsem se tu po cestě.
Dobrý den.
- I Ro-un. - Kdo je to?
- Po letu mám čas, - Kolega.
tak jdu za Pchjong-hwa.
Rád vás poznávám.
Je můj kolega z posádky.
Jak ses sem dostal?
Zeptal jsem se, co večer děláš a řekla jsi, že budeš tady.
To jsem nechtěla.
Pane Ju, může se k nám přidat?
Počkat, je moc pohledný.
Lezeme si do zelí.
Tak to se seznamte.
Manažer oddělení Ju Sang-sik z ústředí Království Group.
A toto je manažer No.
Čchon Sa-rang z hotelu Království.
A já jsem Kang Ta-ul z Alangy.
Těší mě. Já jsem I Ro-un.
Nováček v týmu Jedeme naplno.
Vítejte. Posaďte se.
Promiňte.
Jedno pivo, prosím.
Připijme si na nového člena.
Takže, Ro-une.
Až řeknu „Jedeme naplno“, zopakujte to.
- Dobře. - Jedeme naplno!
- Naplno! - Naplno!
Tohle je ikona Bangkoku, ICONSIAM.
Prosím o potlesk.
Toto je ta fontána.
Vyfoťme se s trajektem v pozadí.
- Super. - Dobře.
- Jistě. - Další fotka?
- Na památku. - Musíme. Pojďte.
- Jsou tu všichni? - Ano.
Cvaknu to. Raz, dva, tři.
Věděla jsem, že se to stane!
Věděla jsem to!
Bavil jsem se. Omluvte mě, prosím.
Ne, nemůžete odejít.
Už jste tady s námi.
Přespěte tu.
Opravdu? Můžu?
Jistě.
Nemůže.
Stevardi mohou bydlet pouze ve vybraných hotelech.
Nemusíte se bát.
Pan No se o to postará, že?
No, to mohu.
Ale nemáme místo.
Jak to myslíte?
Ženy a muži.
Máme dva pokoje.
A máme velkou postel, takže se tam vejdou tři.
Není zas tak velká.
Nevadí mi spát na zemi.
Ne, nastydnete se.
Je obrovská. Vejdou se na ni tři.
V tom případě…
Jistě, zůstanu.
Děkuju, pane.
Tak si připijeme na oslavu šesti sourozenců.
Ano, přípitek.
Dobře.
Jedeme naplno!
- Naplno! - Naplno!
Když nad tím tak přemýšlím,
s chlapama jsem nepřespával od výšky.
Tohle jsem vždy chtěl.
Když cestujete s přáteli,
spíte s velkou bandou chlapů v poloviční místnosti.
Ale nikdy to nebylo pohodlné.
- Že? - Jo.
Tohle mi nepřijde pohodlné.
Pojďme spát.
Klidně, nebráním vám.
S Ro-unem máme co řešit.
Paráda.
Tak to běžte řešit ven.
Jsem unavený.
Tak běžte spát.
Představte si, že jste sám a že potřebujete spát.
Než se nadějete, usnete.
Že?
- Ano. - Co je to za kravinu?
Zdá se, že jste si blízcí. Jako kamarádi.
Kamarádi?
Lidi jako pan Ju nemůžu vystát.
Pan No se na mě trochu lepí.
Kvůli své povaze nemá přátele.
- Vážně? - Ne.
Tak se o něj starám
z dobroty svého srdce. Že?
Zhasínám. Dobrou.
- Ne, nezhasínejte. - Spěte.
Rozsviťte.
Mluvím s vámi, pane No.
Jsem manažer oddělení a vy manažer.
Rozsviťte.
Celý den trpím ty vaše hlouposti.
Počkat!
Spokojený?
Ta-dá, Čcho-rong!
Podívej! Není to hezké?
Je. Moc hezké.
A podívej.
A co tohle?
To je taky hezké.
Máš dárky jen pro mě? A co ty?
Co? Já nic nepotřebuju.
Nemusíš to potřebovat.
Kup si něco hezkého.
Nenakupuj jen pro mě.
Kup si i něco pro sebe, ano?
Slib mi to.
Dobře, slibuju.
Dávej pozor na auta.
A nechoď za špatnými lidmi.
Hlavně se drž tetiček.
Dobře, dám si pozor.
Dobrou noc, zlato.
- Mám tě ráda. - Já tebe taky.
- Dobrou noc. - Dobrou!
Co by sis bez Čcho-rong počala?
Nezávidím, že jsi vdaná,
ale že máš takovou dceru.
Já taky.
Taky by sis měla jednu pořídit. Nejsou pořád roztomilé.
Ale dát život Čcho-rong je i tak to nejlepší, co jsem udělala.
Tady máš.
Co je to?
Koupily jsme to cestou.
Co?
Co je to?
Holky, no tak.
Jsem z vás dvou naměkko.
Čcho-rong ti říká, ať se o sebe staráš, a ty neposloucháš.
Co nám zbývá? Musíme se o tebe postarat.
Děkuju. Myslím to vážně.
- Co se děje? - Ne.
- Hej.
- Ne. Nebrečím. - Opovaž se teď brečet.
Jinak si tě budeme navždy dobírat.
Nikdy.
No tak.
Vy dvě jste nejlepší.
- No tak. - Jste pro mě jediné.
Děkuju.
Pro mě taky. Jste pro mě jen vy dvě.
Ty ne.
Ty máš Ro-una,
který kvůli tobě přijel do Thajska.
Tak to není.
„Stavil jsem se za Pchjong-hwa. Těší mě.“
„Nevadí mi spát na zemi.“
Tak to není.
Není. Nic mezi námi není.
- „Tak to zůstanu. Díky.“ - To stačí.
- Nechte toho. - Proč?
- Už stačí! - „Pchjong-hwa…“
- Co se děje? - Bože.
- Jsi v pořádku? - Proč?
- Promiň. - „Pchjong-hwa.“
„Dobrý, Pchjong-hwa?“
„Nic mi není, Pchjong-hwa.“
Věděla jsem, že to řekneš!
- Já to věděla! - „Nic mi není.“
Sladké!
„Nic mi není, Pchjong-hwa.“
- Přestaň! - „Jsem tu, protože mi chybíš.“
„Pchjong-hwa.“
- „Pchjong-hwa.“ - Neslyším.
„Můžu spát na studené tvrdé podlaze, jestli to znamená, že můžu být s tebou!“
Nezapomeň se najíst, než půjdeš.
Díky.
Pane Ju.
- Sa-rang? - Je pryč?
Ne. Pan No je taky pryč.
- Tamhle. - Co?
Pane No!
Kam jdete?
Jdeme hledat svobodu.
Sbohem, všichni!
Hej, Čchon Sa-rang!
Ty zrádkyně!
Počkejte na mě! Chci jít taky!
- Není to krása? - Ano.
Jde ti to.
Korea?
Ano.
Moc vám to dvěma sluší.
Ty jsi princ. A ty princezna.
Nádhera.
- Vyfotím vás. - Nemusíš.
Ne, vyfotíme se. Já chci.
Prosím.
- Tentokrát se musíš usmát. - Usměju se.
A udělej srdíčko.
Udělám i srdíčko.
A úsměv.
Dobře.
Dobrý den.
Kde to jsme?
Říkal jsem, že je místo, kam s tebou chci jít, ne?
To je ono.
Je to krásné jako obrázek.
Kdybych viděla takový výhled každý den, byla bych šťastná.
Budeme tu bydlet?
Zní to jako sen.
Tak budeme žít jako ve snu.
Dobrou chuť.
To jsi tak šťastná?
Thajská jídla jím často, ale nic takového.
Všechno je tak hezké. A vypadá to tak dobře!
Nejdřív zkus tohle. Otevři.
Je to dobré.
Tohle je tak dobré. Na.
- Že jo? - Ano.
Nespěchej a zkus i to ostatní.
Chutnala ti večeře?
Ano, byla moc dobrá.
A ten noční výhled je krásný.
Jsem moc rád, že se ti líbí.
Od dětství
jsem v nic nedoufala.
Bála jsem se, že mi mé sny
a přání vezmou to, co je mi drahé.
Ale chci pořád víc.
Jsem tak šťastná, že si říkám, jestli vůbec můžu být tak šťastná.
Pořád doufám, že budu i nadále tak šťastná.
Je v pořádku chtít víc.
To, co chceš dělat, co chceš mít a čím se chceš stát.
Můžeš to chtít všechno.
Zasloužíš si to.
Má sestra a já máme jinou mámu.
Otec se znovu oženil a měli mě.
Zmizela, když jsem byl malý.
Zničehonic.
Beze slova.
Hledal jsem ji a naříkal,
ale všichni se usmívali.
Tehdy mě poprvé napadlo, že úsměv může být hrozný.
A že v mém životě…
není nikdo, kdo ukazuje skutečné city.
A pak přišla Čchon Sa-rang
se skutečnými city.
Pořád netušíš, kde je?
Neozvala se ti?
Ne.
Hledal jsem ji, ale nikde není.
Jako by
nikdy ani neexistovala.
Nevím, jestli mě opustila, nebo měla důvod odejít.
Nevím, jestli tesknit, nebo ji nenávidět.
Určitě někde je.
Najdeme ji spolu.
To nemusíš.
Byl jsem jen zvědavý. Vlastně ji nechci vidět.
A přešla mě i ta zvědavost.
Je tu krásný výhled. Pojďme ven.
Díky, že jsi mi vstoupila do života.
To tobě díky, že jsi mi vstoupil do života.
Něco jsem připravil.
Tadá!
To není ono.
Je to VIP.
Ne, objednal jsem VIP sedan.
Ano, je to VIP.
VIP
Tak co budeme dělat?
Je to pro VIP.
Máš pravdu.
Naskočme si.
Podívej na to.
Udělejme si zastávku.
Tam?
To je skvělé.
To říkáš už tak po sté.
Ale vážně je to skvělé.
Úplněk! Něco si přej.
Hotovo?
Ano.
To je nádhera.
Co sis při tom úplňku přála?
Abych byla pořád tak šťastná jako teď.
To ti stačí?
Měla sis přát víc.
Tak co sis přál ty?
Já? Nic.
Proč ne?
Nemám o co víc žádat.
Mám po svém boku tebe.
Nic víc nepotřebuju.
Ale vyjádřil jsem vděk za to,
že mám někoho tak vzácného.
Děkuji.
Miluji tě, Sa-rang.
Já tebe taky.
KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
Seznam hostů na oslavu 100. výročí není hotový.
Je. Jen potřebuje finální úpravu.
Pozvi lidi z toho seznamu.
Je to moje zodpovědnost, udělám to po svém.
Hrát si na hrdinu musí být zábava.
Bolí to.
Necháš Wona jen tak?
Nezeptal ses…
ho náhodou na mámu?
Určitě to bude vědět.
Překlad titulků: Barbora Page