KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
A teď.
To nejlepší na celém jídle.
Jsi v pořádku?
Jsi zraněná?
Ne.
Co s tím vším budeš dělat?
Pokud ti nic není,
nic se neděje.
Dovolíš…
mi to?
Tady.
Bože.
Na.
Děkuju.
Nevím, co to je,
ale je to vážně dobré.
Chtěl jsem ti uvařit to nejlepší jídlo.
Už se stalo.
Bylo to to nejlepší jídlo
a nejlepší atmosféra u večeře mého života.
Jsem rád, že ti chutnalo.
Uvařím ti zase.
Přístě vařím já.
Kdy?
Zítra?
Ne.
Tak kdy?
Až budeš nejroztomilejší.
Na zdraví.
Pojďme jíst.
Musíš být dobrý vážně ve všem.
Samozřejmě.
I když nevím, co je tohle.
9. DÍL
Potřebujeme už jen 500 dolarů.
Jsme v háji.
Brzy zavíráme,
a nikdo nikde na dohled.
Ha-nul, mám si prostě koupit tašku?
Nechceš mít problémy se zákonem.
Ty peníze si nech na dovču.
Ale užijeme si to jen v plném počtu.
Když vyhraju v loterii, zvu vás.
Ani si nekupuješ losy.
Odteď budu.
Všechny máte hodně přesčasů.
Dáme si grilované hovězí. Zvu vás.
Pro dnešek končíme.
- Ano, madam. - Ano.
Ano, madam.
Vítejte v Alanze!
- Vítejte v Alanze! - Vítejte v Alanze!
Pojďte dál!
- Tudy, prosím. - Co říkáte na toto?
Nejnovější model.
Děkuji.
Děkuji. Příjemnou cestu.
- Díky. Příjemný let. - Díky. Příjemný let.
Přípitek na povýšení O Pchjong-hwa na vedoucí kabiny.
- Na zdraví! - Na zdraví!
- Gratuluju. - Gratuluju.
Přestaňte. To stačí.
Proč?
Paní Juová říkala, že o povýšení rozhoduje především prodej za letu.
Máš nejvyšší tržby a náš tým je první.
- O tom není pochyb. - Samozřejmě.
Hodně jste toho přetrpěla.
Až vás povýší, paní Oová,
myslete na nás a pomozte nám.
Přísahám vám věrnost.
To stačí.
Řekla jsem, že stačí.
Madam, tady!
Dobrý den.
Co vám tak trvalo?
Bez vás jsme se nudili.
Zdá se, že jste se bavili.
Bez veterána je vám líp.
Bože. Co to říkáte?
- Sedněte si tady, madam. - Děkuju.
- Jedno točené, prosím. - Hned.
Všichni jste pracovali tak tvrdě.
Nejvíc přispěla slečna O Pchjong-hwa, která nás vytáhla
z posledního místa na první.
Co jí tak zatleskat?
To všechno díky tobě. Díky.
Je to díky vám všem,
že se náš tým umístil první.
Toto je výraz mého vděku.
Přebírá se mi to těžko, když všichni pracovali tak tvrdě.
Máte na to plné právo.
Udělejte si radost.
Díky. Dobře to využiju.
A teď přijde zlatý hřeb večera.
Mám pro vás důležité oznámení.
Někoho z nás čeká povýšení na vedoucího kabiny.
Famfáru, prosím.
GRATULUJEME, O PCHJONG-HWA
Gratuluji k povýšení.
Pracovala jste velmi tvrdě, Mi-na.
Já?
Tady je váš šátek.
Děkuji.
Dám do toho vše. Děkuji.
Vedoucí Hwangová, gratuluji.
Děkuji.
To je úžasné.
Podle očekávání vám sluší.
- Nebij mě. - Nebij mě.
- Neříkej, že jsem krutá žena. - Neříkej, že jsem krutá žena.
- Bylo to kvůli tobě. - Bylo to kvůli tobě.
Že jsem se rozhodla rozejít…
Mrzí mě to.
Jak vás mohu přeskočit,
když jste o tolik starší?
To nevadí.
Nemusíte se mnou trápit.
Odvedla jste skvělou práci. Gratuluji.
Nechte těch nesmyslů o tom, že vám to nevadí.
Musíte závidět.
Jestli závidíte, tak to prostě řekněte.
Ta nonšalantnost je ubožejší.
Už nepijte.
Jste opilá.
Proto jste se měla víc snažit.
Dnešek je pro mě šťastný den,
ale chodím kolem vás po špičkách.
Kvůli vám mě to bezdůvodně mrzí.
Co je to?
Je to nepříjemné.
Co tady děláš v té zimě?
Nachladíš se.
Díky.
Jsi v pořádku?
Ne.
Nejsem.
Cítím se tak trapně…
že jsem si dělala naděje.
Pchjong-hwa.
Pamatuješ, co jsi říkala?
„Prostě ráda létám.“
Ano.
A pořád ráda létám.
Lidé si prý pletou to,
co chtějí dělat, s tím, čím se chtějí stát.
Nesnila jsi o tom, že budeš součástí krásných letů?
Kdybych se stala vedoucí,
nebyly by moje lety krásnější?
Už teď jsi úžasná.
Chci být tak dobrý stevard jako ty.
Jako já?
Pomysli na všechno, co se stalo.
Podívej se na mě.
Dívám se.
Vždycky jsem se díval.
Vždycky se snažíš pomoct cestujícím,
aby měli bezpečný a příjemný let.
Být nejlepší letuškou
je mnohem lepší
než být vedoucí.
Díky.
Není to velká útěcha,
ale pokusím se vzpružit.
Pojďme se projít.
Proč jsi chtěl jít dnes pěšky?
Není dnes krásně?
Je tak hezky a mám dobrou náladu.
- Takových dní je potřeba. - Zvláštní.
Co je to za osvěžující aroma?
- Použil jsi kolínskou? - Ne „aroma“.
„Vůně“.
Vůně.
Parfém.
Bože.
Co se staráš?
- Dobrý den, pane. - Dobrý den.
Pane Ku.
Tento muž pracuje v hotelu nejdéle.
Třicet let.
- Až odejdete, zahněte doleva. - Dobře.
Je úžasný.
Třicet let?
Co se děje?
Nic.
Dobrý den.
Dnes je dobré ráno.
Ano.
Dnes je dobré ráno.
Dnes bude dobrý den.
„Dnes je dobré ráno“?
Ne.
Co se děje?
Proč tak záříš?
Pleteš se.
Ne, nepletu. Určitě se něco děje.
Že, Sa-rang?
Nejsem si jistá.
Dívej se před sebe.
Proč si nejsi jistá?
To je divné.
Něco tu nesedí.
Šklebíš se od ucha k uchu jako blázen.
Nech těch nesmyslů.
Vystup si.
- Proč jsi nevystoupil? - Doprovodím tě.
Můžu jet sama.
Nechci tě poslat samotnou.
Někdo nás uvidí.
Tak to nám ty ruce zakryju.
Teď nic neuvidí.
Jen sem.
Dál ne.
Dobře.
Povolím to jen teď.
Příště to nepůjde.
Dobře.
Myslím, že jsi mi nerozuměl.
Běž dovnitř.
Dobře.
Je tak super.
Dneska budu tvrdě pracovat!
Objednal si kávu.
Co se děje?
Proč neodchází?
Myslím, že je tady, aby sledoval, jak tvrdě pracujeme.
Máš pravdu. To bude ono.
Mám husí kůži. Myslel jsem, že je jiný.
Zase se dívá.
Pořád se na nás dívá.
Máš pravdu.
Je tu, aby na nás dohlédl.
Sa-rang, běž za ním.
- Proč? - Zjisti, jestli něco nepotřebuje.
Zjisti, proč se tak chová.
A jakou má náladu.
- Rychle. - Rychle.
Dobře.
Pane Ku,
mohu vám pomoct ještě s něčím jiným?
Není potřeba.
Tak proč nezvážíte, že byste odešel?
Já nechci.
Všichni jsou nesví, když tu sedíte.
Nevšímejte si mě a dál pracujte.
No…
Jak asi máme pracovat,
když tu takhle sedíš?
- Mám tu jednání. - V kolik?
V pět.
Jsou dvě.
Pospěš si a odejdi.
- Za chvíli půjdu. - Nemůžeš odejít hned?
No tak. Jsem tu proto, že tě chci vidět.
Pane Ku!
Jsme v práci.
- Musíš odejít. - Ale…
Musela jsi být tak vážná?
Nikdo kvůli tobě nemůže pořádně pracovat,
včetně mě.
Fajn.
Až po posledním šálku.
Už jsi měl tři.
Bude nejlepší, když odejdeš hned.
Rychle.
To chceš?
Ano.
Úpěnlivě tě prosím.
„Úpěnlivě“?
Dobře.
Zmizím, jak si přeješ.
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
Znáte v Kwanghwamunu dobré korejské restaurace
pro cizince?
- Kwanghwamun? - Ano.
Promiňte. Tu oblast moc neznám.
Mohu vám místo toho doporučit
dobré restaurace tady?
Ne. Mám schůzku v Kwanghwamunu.
VEGANSKÉ RESTAURACE
DOBROTY POBLÍŽ NAMSANU
DOBROTY POBLÍŽ KWANGHWAMUNU
Pane, jedno místo,
zvané Kwanghwamun Hančongsik,
mají v oblibě hosté z celého světa.
Mám vám zařídit rezervaci?
Ano, určitě.
Pro tři večer v sedm.
Dobře. Zamluvím stůl na sedm, pro tři osoby
a pod vaším jménem, pane.
Díky. Vaše jméno?
- Se-ho. - Se-ho? Díky moc.
Na shledanou.
V takových chvílích
se nejspíš hodí výraz „děkuji“.
To nestojí za řeč.
Poděkuj sobě za svou výbornou obsluhu.
- Jsi nejlepší. - To je pravda.
Ale co to bylo předtím za zápisník?
Jsou v něm nejoblíbenější pokrmy,
jejich místa a jazykové dovednosti tamější obsluhy.
Když jsem pracovala v hale,
zahraniční hosté chtěli doporučení.
Ve svém volnu jsem obešla restaurace a vytvořila seznam.
To tedy respekt.
Nejsi největší talent jen tak.
Vidím tě v novém světle.
Detaily jsou při obsluze důležité.
Nechám ho tady.
Můžeš do něj kdykoli nahlédnout.
Nevadí ti to?
Dělíš se o svou snahu a know-how.
A to je špatně?
Bude pro náš tým.
Všichni jsme jedna rodina.
Jde příprava ke 100. výročí hladce?
Ano, vše jde hladce.
Můžeš to rozvést?
Není to jen ledajaká událost.
Hotel jsou kořeny Království Group.
Letos vzdáváme hold předchozím 100 letům naší skupiny
a představujeme novou vizi.
Já vím.
Musíme pozvat i veřejné činitele,
ale zatím jsi je neoslovil.
Takoví lidé se nezvou na poslední chvíli.
V tom má Hwa-ran pravdu.
Při komunikaci s lidmi z vlády musíš být obratný.
Tvá sestra se v tom vyzná.
Požádej ji o pomoc.
Svěřil jsi to mně.
Zvládnu to.
Nic jsi zatím nezařídil.
Tu akci pořádá Království úsměvů.
Takže je vše na mně.
Ne, je to záležitost hotelu.
Prostřednictvím této akce ukážeme přednosti Království.
Máš pravdu.
Musí se zapojit celý hotel.
Odteď
přeberu vedení hotelu já.
Tvá sestra vede Království Air a distribuci,
takže ty můžeš vést hotel.
Ale musíš mi ukázat,
co dokážeš.
Po oslavě 100. výročí
si promluvíme znovu.
Pane Ku, dáte si ještě kávu?
Rozhodně ne.
Na slovíčko.
Myslel jsem, že v práci nechceš mluvit.
Nejsi náhodou
naštvaný?
To určitě.
Nejsem tak malicherný.
Prosím tě. Trucuješ.
Jak to myslíš?
Jen se snažím nemíchat práci a zábavu.
Jak jsi chtěla.
Bože.
Neměla jsem předtím jinou možnost.
Prosím tě. Prosilas, ať odejdu.
No tak. Netrucuj kvůli tomu.
Přestaň.
Nezlob se.
No tak…
- To ne … - Zapomeň na to.
- Ale … - Ujistím se,
abych nemíchala práci a zábavu.
Chápu, co tím myslíš.
- Ale… - Promluvíme si příště.
Ale…
Můžeš to udělat ještě jednou?
To je zlé.
Pane Ku!
- Ty jsi… - Vypadni.
Jsi nejlepší. Jsi prostě chlap.
To jsi ty.
Co to říkáš?
Prý jsi paní Kuové konečně vyhlásil válku.
„Přeberu vedení hotelu.“
Jsi tak skvělý.
Jsi úžasný. Dobrá práce.
Tohle je jen začátek.
Budu v první linii.
Co? Proč vypadáš tak sklesle?
Předtím jsi byl nadšený.
Proč jsi teď tak skleslý?
Co je?
Co se děje?
Nic se neděje.
To asi ne.
Bojíš se vytasit meč?
Nic takového.
Tak problémy se vztahem?
Potřebuješ mou radu?
- Jde o mého známého. - Dobře.
Pohádal se s přítelkyní v práci.
Jeho přítelkyně mu řekla, ať se od ní v práci drží dál.
Tak se trochu naštval.
- Ano. - Co ale nechápu,
je to, že když ho jeho přítelkyně objala zezadu,
aby ho rozveselila,
tak sebou cukl.
Líbilo se mu to,
ale lekl se a odstrčil ji.
Proč se vylekal? To je idiot.
Určitě o randění nic neví.
Ale vím!
Pro dnešek běž.
Tímhle tempem by vás mohl pan Ku o všechno připravit.
Není radno brát jeho největší zbraň na lehkou váhu.
Jakou zbraň?
To, že je jeho syn.
Nesu vám naléhavou zprávu z USA.
Prý se vám nejde dovolat.
Později.
Jde o vašeho syna, Či-hua.
Neslyšela jste mě?
Rozumím, madam.
Máte strach, pane Čchö?
Ano, trochu.
Nevěříte mi?
O to nejde.
Proč
se tedy bojíte?
Království Group je od začátku mé.
A tak to taky zůstane.
Nic z toho Wonovi nenechám.
Omlouvám se, madam.
Pošlete pozvánky lidem na naší straně.
Chcete panu Ku pomoct?
Proč bych mu pomáhala?
Won má možná na starosti celou akci,
ale bude na ní plno lidí na mé straně.
Won ji povede jen na papíře.
Rozumíte?
Jsem tu, madam.
Svatá dobroto.
Co vás přivádí až sem?
No.
Božínku.
Buďte opatrná.
Bože.
VŠEOBECNÁ NEMOCNICE
Bože, nic mi není.
Lehněte si, prosím.
Proč jste mě kvůli něčemu takovému vzal do nemocnice?
Máte na rozhazování.
Mohl to být velký problém.
V obou kolenech vám zdegenerovala chrupavka.
Jak celou dobu chodíte?
Po dvou nohách. Jak jinak?
Je normální, že mě v tomhle věku zlobí klouby.
Bylo by divnější, kdyby ne.
Jděte mi z cesty. Odcházím.
- Neslyšela jste doktora? - Co?
Doporučil vám během hospitalizace injekce.
A s ohledem na váš věk vám chtějí udělat pár dalších testů.
Co moje restaurace?
Postarám se o ni.
Božínku.
Na to, že ani neoloupete cibuli, si troufáte.
Bože.
Madam,
ať řeknete cokoli,
dokud nedostanete injekce a neudělají vám všechny testy,
nesmíte z nemocnice odejít.
O restauraci se dobře postarám.
Vy se jen musíte
starat o své zdraví.
Cože?
Co na mě tak civíte?
Koukejte na sebe.
Měla jsem vás za povaleče, ale jste dost hbitý.
Bože.
Proč jste vůbec jel až sem?
No…
měl jsem to po cestě.
Přijel jste až ze Soulu?
Viděl jsem květiny
a vzpomněl jsem si na vás.
Měl byste myslet na ženu, kterou milujete.
Proč jste si vzpomněl na mě?
Mezi vámi a Sa-rang
musí něco být.
Jak to víte?
Prostě to poznám.
Je to na vás vidět.
Vy k Sa-rang něco cítíte, že?
Ano, mám ji rád.
Pozval jste ji na rande?
Musím to vyřknout slovy,
když oba víme, že se máme rádi?
Pojďte sem.
Můžete mi to říct…
Pojďte sem!
Jde o to,
že i když s někým máte emoční pouto,
když nedáváte najevo, co opravdu cítíte,
ten druhý to nejspíš nepozná.
To samé platí, ať vám to klape,
nebo ne.
Pokud vás něco naštvalo,
spolkněte hrdost
a řekněte si, co vás naštvalo.
A taky musíte naslouchat srdcem.
Takhle byste se měli milovat.
Rozumíte?
Ano.
Budu na to myslet.
Dobře. Tady.
Jedno po druhém. Zapište se jako kandidát.
Kandidát na co?
Jste kandidát číslo jedna na Sa-rangina manžela.
Rozhodnu se, až zvážím pár dalších kandidátů.
Ale madam…
Babi.
Babi, jsi v pořádku?
Nic mi není. To nic není.
Je to zlé? Kde to bolí?
- Máš velké bolesti? - Bože.
Říkám, že mi nic není. Vše je v pořádku.
Proč jste vy jeden malý…
Jste tak netrpělivý.
Jak jste jí to už mohl říct?
Co budete dělat s tou svou nevymáchanou pusou?
Hospitalizovali vás, musel jsem zavolat vašemu zástupci.
Cože? Padejte.
S tím nesouhlasím.
I ty mi jdi z cesty.
- Vstávám. - Kam jdeš?
Musím vést svou restauraci.
Koho teď zajímá restaurace?
Říkala jsem, ať už nepracuješ. Vydělávám.
To nic. Jsem úplně v pořádku.
To mi budeš pořád přidělávat starosti?
Víš, jak mi bylo cestou sem?
Prosím.
Neříkala jsem ti, ať mi řekneš,
když ti bude zle, nebo to budeš mít těžké?
Nemůžu bez tebe žít.
Jak mám bez tebe žít?
Dobře. Dobrá.
Nic se neděje. Neplakej.
Podstoupím veškerou léčbu a testy
a neodejdu, dokud mě doktor nepropustí.
Tak už neplakej. No tak.
Slíbila jsi, že budeš žít déle než já.
Přestaň. Já neumírám.
Kam bych bez tebe šla?
Nikam nepůjdu.
Tak přestaň brečet. Dobře?
No tak.
Neboj se.
Bude v pořádku.
Ten pád nebyl tak hrozný.
Děkuju.
Můžeš jet. Zařídím zbytek.
Zařídíme to spolu.
Ne, není třeba. Vezmu si taxi.
Slíbil jsem tvé babičce, že tě bezpečně dopravím domů.
Zařídíme to spolu.
Nestačí jen vyměnit žárovku?
Ne. Nejdřív musíme kompletně odpojit elektřinu,
aby to bylo bezpečné.
Dělal jsi to někdy?
Jistěže ne.
Tak ji vyměním já.
Ne.
Vyměním ji já.
Prostě mi věř.
- Tohle… - Co jsi to udělal?
Jen jsem na to šáhl prstem, ale najednou…
Počkej. Máš telefon?
- Počkej. - Kde je? Baterku.
Telefon mám…
v autě.
- Já ho tam mám taky. - Moment.
- Kudy ven? - Co mám dělat?
- Dobře, tak… - Kde…
Počkej…
- Půjdeme tudy? - Já musím tudy.
- Dobře. Jdu. - Ne, tudy to není.
- Vydrž chvíli. - Bože.
Omlouvám se. Jsi v pořádku?
- Nejsi zraněná? - Stůj.
Nehýbej se.
Dobře?
Dobře.
- Ale… - Ne.
Fajn.
Co?
Kde jsi? Jsi v pořádku? Zranila ses?
Kde jsi? Kde proboha jsi?
- Tady. - Panebože!
Všechno v pořádku.
- Já nejsem v pořádku. - Co je ti?
No tak.
Proč vždycky omdlíš?
Vstávej. Vážně.
Měl by ses vrátit.
Opravdu to chceš?
Chci zůstat s tebou.
Chci to tak jen já?
Ne.
Cítím to stejně.
Omlouvám se za včerejšek.
Někdy jsem tak bezradný.
Asi jsem
vyšiloval,
protože mi přišlo, že ti nechybím a že mě nemáš ráda.
Promiň. Znervózňoval jsem tě.
Ty mi promiň, že jsem na tebe vyjela.
Mohla jsem být jemnější,
ale bála jsem se, co si pomyslí ostatní,
tak jsem byla nervózní.
Ne.
Omlouvám se.
Taky se omlouvám.
Jestli zase udělám chybu,
můžeš trucovat, jak chceš.
Zvládnu to.
I když to možná potrvá, zlepším ti náladu.
Takže když jsi se mnou,
nepotlačuj své emoce.
Prostě buď sama sebou.
Teď si říkám,
že jsem nikdy nevyjádřil, co opravdu cítím.
Mám tě moc rád.
Přijmeš moje city?
Ale musíme být tak daleko od sebe?
Jsme v babiččině pokoji.
Já vím.
Ale…
Jsi tak daleko.
Sotva tě slyším.
Haló?
Slyšíš mě?
Chceš se teď vydat do Soulu, nebo chceš spát venku?
Vážně?
Jsi neoblomná.
Zítra brzy vstáváme kvůli přípravě.
Do té doby máme jen tři hodiny, tak běž spát.
Fajn.
- Co to? - Jdeme spát.
Tak už spi.
Naše podruhé.
Jak to myslíš?
Kdy spolu spíme.
Minule jsme měli dva pokoje.
Byla jsi tak rázná.
Byl jsi takový blbec.
I když jsem měl
vražedný pohled,
uvnitř jsem si říkal:
„Co?
Proč se mi líbí?
Proč je tak hezká?“
Opravdu.
Když nad tím přemýšlím,
od začátku se mi na tobě líbí všechno.
Díky, že se ti na mně líbí všechno.
Vždy budu vedle tebe.
Vždy mě budeš mít na očích.
Vždycky ti budu
na dosah ruky.
Teď tě vidím jasně.
Poďme spát.
Tohle není…
- Ty syčáku! - Nevykládejte si to zle.
Přísahám, že nic nebylo.
Cože? Nic nebylo?
Ano, přísahám. Jen jsem ji držel za ruku, madam.
Ty jeden malý…
- Ty syčáku. - Proč?
- Idiote. - Co jsem udělal?
- Ty idiote. To si říkáš chlap? - Co?
To jsi chlap, syčáku?
- Babi. - Jen za ruku?
K čertu s tebou.
Nejedeš do nemocnice?
Proč bych se tam vracela, když jsem dokončila léčbu?
Tak kam jdeš?
Brzy se vrátím.
Oloupej cibuli
a připrav oheň.
- Jdeme. - Ano, madam.
Bereš i jeho?
Co se děje?
- Rychle. - Ano, madam.
Kam jdete?
Paní Čchaová!
Vypijte tohle.
Kdo je to?
Muž vaší vnučky?
Nebuďte směšná.
Jen další, co uhání Sa-rang.
Kandidát.
Aha.
Jste takový fešák.
To je to nejmenší, co může udělat, aby byl v Sa-rangině lize.
Ona je jiná liga.
Máte pravdu.
- Napijte se. - Ne, díky.
Zvu vás. Jen si dejte.
Díky. Vážím si toho.
Sun-hui!
Prý jsi byla v nemocnici.
Tohle tě rychle postaví na nohy.
Dobře.
Kdo je to?
- Muž její vnučky? - Ne.
Je jen jedním z mnoha, co uhání Sa-rang.
Je to jen kandidát.
Takže?
Jak dlouho Sa-rang uháníte?
- No… - Mimochodem, máte práci?
- Ano… - Pracuje ve stejném hotelu jako Sa-rang.
Hotel Království.
Nejlepší hotel v zemi.
Jedna noc stojí několik set tisíc wonů.
Hotel je sice skvělý,
ale pořád je to jen obří penzion.
Manžel mé vnučky pracuje pro velkou společnost v Soulu.
Bože.
Hotel je skoro jako velká společnost.
Ale vy vlastníte dům?
Nemám k tomu důvod.
Bože.
Nemůžu uvěřit, že někdo říká, že nepotřebuje dům.
Koupit si dům v Soulu není snadné.
Nemusí spěchat. Proč se staráš o jeho dům?
To nic.
Manžel mé vnučky si koupil dům.
Splatil jen půlku.
Zase si povídáte?
Nejdete do práce?
- Jezte to s tímhle. - Děkuji.
- Dobrou. - Snacho moje.
- Ano? - Ředkvové kimči.
Dobře. Ředkvové kimči.
Kam to jen šli?
Co máš na Sa-rang rád?
Jednoduše všechno.
Nic mi na ní nevadí.
Víš, jak dlouho tady Sa-rang žila?
Bydlela tady?
Odkdy?
Otázky pokládám já.
Ty jen odpovídáš.
Ano, madam.
Jaké jídlo má Sa-rang nejradši?
Nejí syrové ryby.
Ptala jsem se snad, co nemá ráda?
Ptám se, co má ráda.
Postupně se to všechno naučím.
Jestli ji máš rád,
měl bys nejdřív zjistit, jaký vede život
a jaká je.
Tvrdíš, že ji máš rád,
a přitom o ní nic nevíš?
Ty se k Sa-rang nehodíš.
Vstávej.
BANKA JANGGIL
- Zdravím, madam. - Ano.
To musí být ten muž, který se dvoří Sa-rang, že?
Váš potenciální vnuk.
Ano, to jsem já.
Paní Čchaová je tvrdý oříšek.
Čeká vás těžká cesta.
Jak vám mohu pomoci?
Další spořící účet?
Na bydlení.
Vážně? Proč?
Vy už dům máte.
Není pro mě. Je pro něj.
Tohle je za první měsíc.
Od příštího měsíce vkládáš peníze ty.
Už se o svého vnuka staráte.
Jste tak milující, madam.
Vnuk, to tak.
Je to jen kandidát.
Jsi poprvé v bance?
Tvoje doklady.
Jistě. Ano, madam.
Prosím.
Moment. Udělám rychlou kopii.
Děkuji, madam.
Našetřím spoustu peněz.
Teď dům nepotřebujete.
Můžete se Sa-rang tvrdě pracovat a našetřit si.
Nedovol, aby tě něco takového odradilo.
Jen tvrdě pracuj
a žij dobrý život. Dobře?
Takže mám konečně vaše požehnání?
Neslyšel jsi mě?
Jsi budižkničemu.
Žádné požehnání.
Páni, co to všechno je?
To je hostina?
Připravila jsem běžné rychlovky.
Jezte.
Děkuji.
Babiččino jídlo je nejlepší.
- Tak nebuď nemocná. - Dobře.
Nejdřív si dej tohle.
Řekla jsem si o nejlepší řez.
Ale nevím, jestli to bude jemné a šťavnaté.
- Děkuju. - Jistě.
Tady. Taky bys to měla zkusit.
Je to výborné.
- Opravdu? - Ano.
- Taky si dejte. - Dám si.
Je to moc dobré.
Prosím, jezte.
Dobře.
Řekla mi, že jsem kandidátem na vnuka číslo jedna.
Proto ti tak navařila?
To je divné.
Mimochodem,
co ráda jíš?
Jarní závitky?
To je všechno?
Jak to myslíš? Jarní závitky jsou skvělé.
- A co ty? - Taky jarní závitky.
- Cože? - No,
ty jsi ta, kterou mám rád.
Takže mám rád to, co ty.
Někdy si na ně zajdeme.
Dobře.
Dáme si ještě jedno kolo?
Myslím, že už jich bylo přes deset.
Tak…
to zaokrouhlíme na 20.
Povoluje se.
Jdeme.
Sa-rang!
Odkud jdeš?
Jak je?
Bože. Pane No.
Pane No?
Je to opravdu on.
Co to všechno je?
Dnes budu pít jako duha.
Bez pití nepřežije.
Proč? Stalo se něco?
Víš, co je motivační výlet, ne?
Dřely jsme a dosáhly jsme měsíčního cíle.
Ale poslali nás na den na Bali.
Denní výlet na Bali?
Ano.
Teď jsem se vrátila.
Hej!
Zničila jste mi účes.
Ach jo.
Promiňte.
Chcete se podívat?
Na Bali není nic zvláštního.
Máme tu pláž a palmu, tak jsme v podstatě tam.
POJĎTE SI ZA-BALI-T
Takže nemůžeme jet?
Přesně tak.
Tentokrát se spokojíme s tímto.
Příště bude Thajsko.
Říkala jste, že když dosáhneme 30 %, poletíme do jihovýchodní Asie.
Dřely jsme jako mezci bez přestávky na záchod.
To mi povídejte.
Příště udělám vše proto, abych vás holky dostala do Thajska.
Zvyšme ještě trochu prodej.
Paní Toová.
Jsme na pěkném místě.
Nekažte nám náladu. Mluvme jen o hezkých věcech.
Už jsem na Bali byla. Tady je to stejné.
Letět tam je ztráta času!
Hej.
Speciální efekty.
Je to dobré?
- Ano. - Úsměv.
Hezké. Nádhera.
- Úplná I Hjo-ri. - Já?
To je to nejhorší.
Je tak zlá.
Je jako moje nadřízená.
Co provedla?
Slíbila, že z Pchjong-hwa udělá vedoucí,
když zvýší tržby, aby byl její tým první.
Ale povýšila její mladší kolegyni,
svou oblíbenkyni.
Kdyby to věděla, nedřela by se tolik a neporanila by si záda.
Je prodej za letu tak důležitý, aby se stala vedoucí kabiny?
Je z něj vysoký zisk díky vysoké marži.
Společnost na nás tlačí.
Když váš tým nedosáhne měsíčního cíle,
dostanete zlé hodnocení.
Dostáváte za vysoký prodej odměny?
Ne, nedostáváme.
Když se mi daří, je to dané.
Když se mi nedaří, naštvu nadřízenou.
Co čekáš od Království Group?
I Sa-rang byla dva roky po sobě největší talent,
a dostala jen usměvavý odznak.
Počkat.
Dva roky po sobě tě vybrali jako největší talent,
a dostalas jen odznak?
Dostala jsem dva odznaky za dva roky.
Nic jsem nečekala, takže nevadí.
Ale vadí. To říkáš pořád.
Co zmůžu, pokud mi to vadí?
Největší talent má jen odznak.
Ta-ul, i když jste dosáhla svého cíle,
nedostala jste slíbený výlet.
Pchjong-hwa, měla jste být povýšena, když bude váš tým první,
ale povýšili kolegyni.
Moje chyba, že jsem tak naivní.
Proč proboha…
Společnost by měla své zaměstnance odměňovat.
A nadřízený, který poruší slovo?
Jaký to dává smysl, že nadřízený porušil svůj slib?
Dává.
Nadřízení koukají jen nahoru.
Na nás jim nezáleží.
Když se daří, je to díky nim. Když ne, je to naše vina.
Proč by to byla vaše vina?
Žádná z vás tří za nic nemůže.
Může za to společnost
a vaši prolhaní nadřízení.
Nemůžeme to nechat jen tak.
Udělám, co můžu a převezmu odpovědnost, abych to napravil.
- Počkat. - Nebude to pro vás těžké
z pozice manažera?
Já vím, že?
Kdyby byl manažer oddělení…
To je taky těžké.
Musí být aspoň vrchní manažer.
Neslyšelas, co říkala Sa-rang?
Říkala, že její vrchní manažer je naprostý vůl.
Chodí do práce pro zábavu.
Prostí lidé jako my ho nezajímají.
Že, Sa-rang?
Ne.
Ne. Už to není vůl.
Je to moc milý člověk.
Srovnej si to v hlavě.
Je jako král s poddanými.
Kdyby byl dobrý člověk, netrpěly bychom tak.
Že, pane No?
Podle mě není špatný.
Vrchní manažer by měl být někdo jako pan No.
Máš pravdu.
Dobře. Ať se pan No stane vrchním manažerem!
Je jedno, kdo to bude.
Když pracujete tak tvrdě,
společnost si vás musí cenit.
Tak moc ani neočekávám.
Chci jen být oceněná za odvedenou práci.
Proč si musíme přát něco, co by mělo být dané?
Zasloužíme si to.
Každopádně je to čest.
Nejlepší zaměstnankyně Království Air,
obchodního centra a hotelu.
Jsem tu s nejlepšími zaměstnanci Království Group.
Jak jsem řekla,
vrchní manažer byste měl být vy, pane No.
Jestli do toho půjdete, máte můj hlas.
Je to pan No.
- Pan No. - Pan No.
Když mi tak fandíte, nevydržím jen tak sedět.
Objednejte si dnes večer, co chcete.
Jménem celé společnosti…
Jako manažer
všechno platím!
No tak!
Pan No!
„Kang Ta-ul, O Pchjong-hwa,
Čchon Sa-rang“?
Milá Sa-rang?
Co je to?
Nejlepší zaměstnanci obchodního centra, Království Air a hotelu.
Ti nejlepší z Království Group.
Jako odměnu jim připrav zahraniční cestu.
Zbytek zaměstnanců pojede posléze.
Proč tě zajímají zaměstnanecké výlety za odměnu?
Společnost by je měla odměnit za jejich výkon.
Není to jasné?
Neznám tak štědrou společnost.
Jedna je tady.
- Potřebuješ souhlas paní Kuové? - Ne.
O hotelu rozhoduju já.
Obchodní centrum a Království Air, to se týká skupiny.
- Nebudeš mít problémy? - Zařiď to.
Přebírám zodpovědnost.
Jsou to nejlepší zaměstnanci,
takže to musí být ten nejlepší a nejluxusnější zážitek.
KRÁLOVSTVÍ GROUP
Já?
„Pěkný výlet“?
ODMĚNÍME VÁS PĚKNÝM VÝLETEM
Cože?
„Slečno, O Pchjong-hwa, děkujeme za vaši oddanost a tvrdou práci.“
„Odměníme vás výletem.“
Gratuluji.
Nejlepší zaměstnanci skupiny dostávají odměny.
Gratuluji.
HOTEL KRÁLOVSTVÍ
Děkuju.
Zítra odjíždějí. Je všechno připravené?
Jistě.
Zažijí nejlepší výlet svého života.
Budeš v šoku.
Nastupte si, pane.
Co? Tohle jsi nikdy nedělal.
Ne, tohle dělám běžně
jako nejlepší asistent Království Group. To víte, že?
- Jsi nemocný? - Ne, nic mi není.
Dovezu vás bezpečně domů.
TERMINÁL 1
Tak se těším.
- Mám radost! - Hej!
Páni. Pane No!
Jste tady.
To všechno díky vám.
Já nic neudělal.
Jedeme na výlet, protože jste to řekl nadřízeným.
Budete požehnaný.
Moc děkujeme.
Zapomeňme na tomto výletě na všechno
a bude to šťastný, vzrušující
a příjemný zážitek.
Prostě si odpočineme.
- Dobře! - Dobře!
Tak jdeme.
Mám takovou radost.
Co si dáme nejdřív?
To je dobrá otázka.
Vrchní…
manažere!
Ticho.
- Kdo je to? - Znáte ho?
Proč tu jsi?
Letí nejlepší zaměstnanci.
Jsem nejlepší asistent.
Chápu. Pošlu tě na další výlet. Tak odejdi…
To je směšné. Musím ti asistovat.
S čím?
- Prostě odejdi. - Kdo jste?
- Ahoj, Sa-rang. - Ahoj.
- Je mi ctí setkat se… - Je z hotelu.
…s lidmi se záznamů.
Dovolte mi se představit…
To on
má na svědomí tento výlet za odměnu,
manažer oddělení Ju Sang-sik.
Co to říkáš?
Pojďme se znovu představit.
Tohle je pan Ju Sang-sik. Je vedoucím oddělení.
A já jsem
pan No.
Děkuji, pane Ju.
Pane Ju, děkuji.
Pane Ju Sang-siku,
děkuji.
Pane Ju,
postarám se o ně od začátku do konce,
- můžete… - Uhnete, pane No?
- Co? - „Co“?
- Prosím? - „Prosím“.
Jsem vedoucí oddělení.
Můžete jít tedy tamhle?
Ještě jednou se vám představím.
Jsem vedoucí oddělení a mám to tu na starosti.
Jsem tedy Ju Sang-sik.
Rád vás poznávám.
Koncept tohoto výletu je „Jedeme naplno“.
Když jíme, tak naplno.
Když se bavíme, tak naplno.
- Společně… - Jedeme naplno!
Tolik energie.
Ale pane No, proč tak mlčíte?
Dělejte, jako bych tu nebyl.
Jednota je pro výlet klíčová.
Individualita není povolena.
Po našem pokřiku vyrážíme.
- Když jíme… - Tak naplno!
- Když se bavíme… - Tak naplno!
- Společně jedeme naplno! - Naplno!
Dobře. Jdeme!
Proč nejdeš?
Tohle panu No neprojde.
Vždyť je to pan Ju.
Jeho nadšení je pěkné. Jdeme.
Pane No!
- Rychle! - Rychle!
Dobře. Už jdu.
Už jdu.
Pane No, jdeme!
KRÁLOVSTVÍ ÚSMĚVŮ
Jedeme naplno!
- Naplno! - Naplno!
Oznámím vám dnešní rozvrh.
A co volný čas?
Na skupinové cestě žádný není.
- Vytraťme se odsud. - Teď?
Teď.
Výlet?
Jak to, že se něco děje v Království Group bez mého vědomí?
Ale chci pořád víc.
Jsem tak šťastná, že si říkám, jestli vůbec můžu být tak šťastná.
Pořád doufám, že budu i nadále tak šťastná.
Zařídím, aby byl každý tvůj den naplněný štěstím.
Překlad titulků: Barbora Page