KING THE LAND
Yu-ri!
Nu ieși cu mine!
Ieși cu cineva care te place!
Sigur.
O să-ți spun când o s-o fac.
Așa că trebuie să-mi spui și tu când o să începi să faci prostii.
Ca să nu aflu de la altcineva.
Am întâlnit deja
o fată care-mi place.
Puiul!
Uită-te bine la mine
Nu-mi trăda dragostea
Haide, vino la mine
E ultima dată
De ce ai pleca?
De ce m-ai abandona?
Nu mă mai cicăli și vino la mine, puișor
Vino
Putem vorbi puțin?
Domnule Gu!
Credeam că vrei pui.
Poți să mănânci singură atât?
Stai! Ce cauți aici?
Să vorbim cât mâncăm!
Poftim?
Unde te duci?
N-ai voie să intri!
- Pizza - Pizza
EPISODUL 7
Trebuia să ne spui că ești colegul lui Sa-rang!
Scuze că am venit neanunțat,
dar nu mi-ați dat ocazia să vă spun.
Suntem, practic, frați. Ia-ne ușor!
Și noi lucrăm în King Group.
- Eu, la Alanga, la King Fashion. - Eu, la King Air.
- Suntem o mare familie. - O mare familie.
- Hermès! - Hermès!
Ești coleg cu Sa-rang?
Nu.
El e…
Da, suntem colegi.
Precis ți-e greu.
Cică acolo lucrează un nesimțit încrezut.
Hei!
Nu-i așa!
Ce prostii spuneți acolo?
Așa! Directorul!
Da, directorul.
Cum îl chema?
Îl chema Gu Won.
Fiul președintelui. Ăla cu nepotismul.
Nu?
- Nu. - Vai de mine!
Așa te-a chinuit de plângi când îi auzi numele?
E în regulă.
Cică lucrează ca să se distreze.
Să se distreze fără să chinuie pe alții!
E câte unul ca ăsta peste tot.
Hei…
Păi…
La început!
Așa a fost la început.
Puțin. Dar nu mai e așa.
Cum adică?
Ai zis că are un caracter mizerabil.
Așa am zis?
Da. Ai zis că e un nesimțit.
Aha! Când?
- Ieri. - Și alaltăieri.
- Și săptămâna trecută. - Și luna trecută.
Așa am zis.
Că veni vorba, nu ne-am prezentat!
Cum te cheamă?
Auziți,
- …el e… - Spuneți-mi dl manager No!
Aoleu! Ești manager?
Și eu îmi conduc echipa.
Eu sunt Gang Da-eul. Lucrez la Alanga.
Să treci pe la noi!
- O să-ți fac reducere. - Bine.
Eu sunt Oh Pyeong-hwa.
E aproape șefă de cabină.
Sună-mă când zbori!
Mulțumesc!
Ferește-te de ele!
Apropo, dle No!
De ce ai venit aici?
Tu de ce crezi?
Fiindcă se gândea numai la ea.
Ați ajuns deja atât de departe?
Măi!
Mâncați astea și valea!
De ce? Ne simțim excelent!
Ce o să faceți după ce plecăm?
Gang Da-eul!
Vrei să te dau afară?
Jumătate din casă e a mea.
Împărțim avansul și chiria.
Nu fi rea cu musafira mea!
Poți să stai cât vrei.
Mulțumesc, Pyeong-hwa!
Dar ce e asta?
- Un cadou? - A, da!
Poftim! Leacuri.
Nu știam ce ai. Am luat de toate.
Pentru mine?
La ce-mi trebuie?
Nu arătai deloc bine. Am crezut că ești bolnavă.
Domnule No, ești acceptat.
Îți dau și eu aprobarea mea.
Terminați cu prostiile, gata!
Ce am făcut?
Precis s-a rușinat.
Să ne prefacem că nu știm ce se petrece!
V-am zis că nu e așa.
Dacă se poate…
aș vrea să vorbesc cu ea între patru ochi.
- Da? Bine. - Vă rog!
Precis aveți de discutat.
- Vă lăsăm singuri. - Desigur.
- Nu vă grăbiți! - Simțiți-vă bine!
Stați cât aveți nevoie!
Să mergem!
Poftim, bea!
Bine. Mulțumesc!
Îmi pare rău. A fost haos, nu-i așa?
Păi…
Aș spune că a fost un moment valoros
în care am aflat ce crezi despre mine.
Un încrezut
și un nesimțit cu un caracter mizerabil.
Nu lua glumele astea în serios!
Sunt foarte glumețe.
Sunteți foarte apropiate.
Suntem practic surori.
Ai o familie minunată.
Dar de ce ai venit aici, de fapt?
Nu arătai prea bine mai devreme.
M-am temut că s-a întâmplat ceva
sau că ți s-a făcut rău.
N-ar fi trebuit să-ți lași iubita ca să vii aici.
Chiar de ziua ei.
Nu e iubita mea.
- Nu e? - Nu.
Atunci de ce ai îmbrățișat-o?
- Ce? - De ce ai îmbrățișat-o
dacă nu e iubita ta?
Poate să vină oricine la pieptul tău?
Ce ești tu, popas?
Nu-mi spune că ești geloasă!
Eu?
De ce aș fi geloasă? Nici vorbă!
Cum adică?
Ochii tăi ard de gelozie.
Nu arde nimic aici.
Uite care-i treaba!
Nu-mi pasă cu cine te vezi.
Nu-mi pasă câtuși de puțin.
Bine.
Dacă insiști,
o să am grijă
să nu vină nimeni în brațele mele.
Nu ți-am cerut așa ceva.
Bine.
De acum înainte,
o să am grijă să nu existe incertitudini.
Stai liniștită!
Îți spun, nu e așa.
Ești sigură?
Bine.
Intru în joc.
Ce-a fost asta?
Sunt împreună acum?
Ce plăcut o fi!
- Distracție plăcută! - Nu vă grăbiți!
Ieșim la o întâlnire?
Acum?
E prea târziu.
Dar mâine-dimineață?
Avem serviciu.
Atunci la ce oră ai vrea?
Cel mai bun moment pentru o masă,
un ceai sau ceva de băut.
Zi-mi la ce ore ai vrea să faci așa ceva!
Mă mai gândesc.
De ce trebuie să te mai gândești?
Nu se poate când vrei tu?
Trebuie să-mi verific programul.
Ar trebui să pleci.
Deja?
Să ne mai plimbăm puțin! Renunț la timpul meu prețios.
Refuz cu smerenie timpul tău prețios.
Hai, pleacă!
Nu-mi spune să plec!
O să plec când o veni vremea.
Cred că acum e vremea.
Bine, atunci.
După încă o tură.
- Ce faci? - Cum adică?
Te protejez!
Nu spera la altceva!
Nu mă așteptam la altceva.
În fine, se conduce foarte agresiv pe aici.
E periculos să te plimbi singură.
Pot să mă feresc de orice mașină dacă e nevoie.
Așa că dă-mi drumul și pleacă!
Doarme lumea!
Să facem liniște!
Mai încet puțin.
SUC DE FRUCTE CIOCOLATĂ
PARFUM DIOR, 30 ML
Bună!
Ai nevoie de ceva?
În ultima vreme, vii la serviciu însoțită de un tânăr.
Sunteți împreună?
Te-am întrebat ceva.
Sunteți împreună?
Dă-mi drumul cât ți-o cer frumos!
Știe despre noi?
Îți plac tinereii?
Ce-ți pasă ție?
Nu e treaba ta.
Vrei să dezvălui
ce ascunzi?
Ce e?
Ți-e frică?
De asta ar trebui să nu mai faci figuri.
Când te porți așa, parcă începe gura să mi-o ia pe dinainte.
Să nu cumva să spui ceva!
Altfel, n-o să ți-o iert.
Ador privirea ta înflăcărată!
De asta nu te pot uita.
Soția ta știe ce faci?
Bună ziua, domnule!
Salut!
Ro-un,
cum ți se par femeile cu trecut murdar?
Femeile prefăcute,
care ascund cine sunt.
De ce…
mă întrebi așa ceva?
Ce-i drept,
la ce mai întreb?
Nimeni nu le-ar vrea.
Bine, atunci. Vă las.
Dacă ai vreodată nevoie de ajutor,
poți să-mi spui totul.
Bine?
Bună, ce mai faci?
Nu prea bine. La ce întrebi?
Și-așa sunt nervoasă.
Acum îți bați joc de mine?
Schimbă-te!
Ce-i asta?
Mi s-a spus să te aranjez și să te însoțesc.
Am auzit că au trimis și un elicopter să te salveze.
Mare figură ești!
Îmi pare rău.
Așa îți ceri tu scuze?
Râzi de mine fiindcă îți aduc haine?
Acum te crezi superioară?
Nu, doamnă.
Ce faci?
Bună ziua, doamnă Jeon!
O învăț bunele maniere.
Nu are nicio educație, dar a avut baftă și a ajuns în vârf.
Se pare că i s-a urcat la cap.
Doamnă Kim, dumneata ai avansat fiindcă ai avut baftă?
Poftim?
Am ajuns aici datorită competenței mele, firește!
Desigur.
La King, nimeni nu avansează doar din noroc.
În plus, la King the Land e acceptată doar elita.
Am dreptate?
Da. Dar…
Sa-rang a fost aleasă cea mai bună doi ani la rând.
Astfel, a făcut reclamă hotelului.
Succesul ei e rezultatul muncii sale.
Nu al norocului.
Ai înțeles?
Da, doamnă.
Dacă te mai porți urât cu recepționerii mei,
va trebui să-ți dau o lecție de bune maniere.
Ce cauți aici?
Doamna Gu mi-a zis s-o pregătesc pentru o conferință de presă.
A ordonat ca doamna Cheon să fie elegantă din cap până-n picioare.
O ajut eu. Poți să pleci!
Da, doamnă.
Să citești de pe listă!
Toate întrebările o să fie pentru mine, stai liniștită!
Da, doamnă.
RĂSPUNSURI
Partea asta e ușor deranjantă.
Ce?
Scrie că era să mor,
dar n-a fost așa grav.
Nu contează.
Nu pasă nimănui ce s-a întâmplat.
Lumea vrea dramă.
De aceea trebuie să spunem o poveste.
I-am păcăli.
Știi cât a costat să fii salvată?
Compania a plătit pentru asta.
Nu te simți prost?
Îmi pare rău.
Am aranjat evenimentul ca să te simți mai puțin vinovată.
Echipa de PR ți-a creat și o poveste.
Convenabil, nu?
Toți îți facem o favoare.
Ar trebui să faci și tu ce poți.
Da, doamnă.
Citește ultima parte!
Acum?
Da, acum.
„Era să mor din cauza vremii potrivnice.
Sunt recunoscătoare că cei de la King Hotel…”
…ȘI DOAMNA GU HWA-RAN…
Ce e? E vreo problemă?
Directorul Gu a fost cel care m-a salvat.
Eu am autorizat elicopterul.
El nu are autoritatea asta.
Deci doar mie trebuie să-mi mulțumești.
Citește încă o dată!
Cele mai bune locuri de întâlnire în Seul.
„Drăguț și romantic. Nu-ți face griji, te ajutăm noi!”
- Ai întâlnire? - Frumos!
Ce faci?
GU WON DIRECTOR
Cu cine ieși?
Cu nimeni.
Nu ies nicăieri.
Ba da. Uite!
Haide!
Am căutat pentru că voiam să văd
dacă hotelul nostru e pe lista locurilor de întâlnire.
De ce chicotești?
Știi cum e să ieși la întâlnire?
- Firește că da! - Firește că nu!
Am puterea supremă de a fura inima unei femei într-un minut.
Vrei să te învăț?
Într-un minut?
Un minut.
Crezi că aș avea eu de învățat
de la tine?
O întâlnire
e ca un război în care miza e inima ei.
Și știi ce te ajută să câștigi?
Ce?
Ai zis că n-ai nevoie de ajutorul meu.
Aoleu!
Îți fac o favoare și te ascult.
Bine.
Probabil că nu știai,
dar trebuie s-o faci să te observe.
Stai în raza ei vizuală
și treci pe lângă ea ca din întâmplare!
Înțelegi?
Ar însemna c-o urmărești.
Nu trebuie să fie evident.
Trebuie să apari,
apoi să dispari.
Apropie-te, dar nu prea mult!
Ai înțeles?
Și o să se întrebe:
„De ce mă tot întâlnesc cu el?
Oare înseamnă ceva?”
Când se gândește la tine,
trebuie să dispari.
O să-i fie dor de tine și o să se gândească la tine.
Și atunci, gata!
O să meargă?
Desigur. Cu siguranță.
Aoleu!
Unde pleci?
Am ceva de raportat.
Are legătură cu mine?
Nu chiar, dar compania…
De acum înainte, dacă nu are legătură cu mine,
nu-mi mai raporta!
Ce distractiv!
Mai aveți nevoie de ceva?
Nu. Eram în trecere și m-am oprit și aici.
Nu mă băgați în seamă!
Da, domnule.
Căutați pe cineva?
Au venit toți angajații?
Da, domnule.
De ce n-o văd pe domnișoara Cheon Sa-rang?
E la o conferință de presă.
O conferință de presă?
SĂPTĂMÂNA FERMIERILOR INTERVENȚIA DE URGENȚĂ
Puteați să așteptați după chemarea serviciilor de urgență.
În schimb, ați convocat noaptea toți membrii consiliului.
E adevărat?
Da. Un angajat era în pericol.
De ce v-ați implicat personal?
Căutările fuseseră amânate din cauza vremii.
Era singură în munți.
Trebuia, firește!
Trimiterea unui elicopter după un singur angajat
clar nu a fost o decizie ușoară!
Din contră.
Repet,
un angajat era în pericol.
Sigur v-a fost greu să nu vă gândiți la costuri.
Azi, conglomeratele, mai ales,
își văd propriul interes, nu?
Așa e.
Profitul e pe primul loc.
Dar angajații sunt cei care generează profitul.
Angajații sunt adevărații proprietari.
Angajații dv. pot avea încredere în companie.
Asta e responsabilitatea mea.
Am o întrebare pentru angajată!
Aveți ceva de adăugat
legat de companie?
Era să mor
din cauza vremii potrivnice.
Sunt recunoscătoare
că cei de la King Hotel și dna Gu Hwa-ran m-au salvat.
Doamnă director Gu, aveți un mesaj pentru angajați?
Mă scuzați!
Pot să adaug ceva?
A fost cineva care a zburat prin furtună cu elicopterul.
Îți mulțumesc din suflet, dle director Gu Won!
Mulțumesc foarte mult!
Doamnă Gu, priviți încoace!
„A treia generație de lideri în afaceri, în ascensiune.”
Vorbesc de parcă abia a început.
„Când Gu Hwa-ran, directoarea, a aflat de necazul angajatei,
a convocat o ședință de urgență
și a trimis ea însăși un elicopter…”
Și-a asumat laurii.
Tu ai solicitat elicopterul.
E absurd.
Domnule Gu, asta trebuie să înveți de la ea!
Faptul că și-a făcut reclamă
a făcut presa să publice zvonuri că a fost aleasă ca succesoare.
Mă asculți?
Îți vorbește proprietarul companiei!
Adică…
Zice aici că angajații sunt proprietarii.
De ce n-am știut de conferință?
Ai zis să nu raportez ce n-are legătură cu tine.
Și n-avea legătură?
O angajată King the Land e folosită
drept marionetă. Și nu-mi raportezi?
Atunci zi clar!
Cât vrei să știi?
O să raportez tot.
Doar lucrurile care au legătură cu mine.
Exact.
Cât vrei să te implici?
De exemplu,
ce coace dna Gu ca să fie aleasă succesoare?
N-am nevoie să știu asta și nici nu vreau.
Atunci ce zici de asta?
În câteva zile, un prinț pe nume Samir o să vină în Coreea.
E al 13-lea-n lume ca avere.
Face cât vânzările pe o lună.
Toate hotelurile se bat să-l înhațe.
Până și dna Gu a încercat, dar a eșuat.
Poți să te folosești de asta!
N-are nicio legătură cu mine.
Zi despre angajații mei!
Despre cine?
- Să-i verific trecutul? - Nu.
Vreau să știu cui îi e greu
sau e tratat nedrept.
Atât am nevoie.
Toți angajații o duc greu și sunt tratați nedrept.
Face parte din fișa postului.
Domnule Gu,
dacă vrei să te implici, lasă-mă să te informez!
Știu că nu-ți place cum se poartă dna Gu.
Trebuie să deții puterea
ca să-ți protejezi angajații.
Nu te uita așa la mine!
Câștigă puterea potrivită funcției tale!
V-ați descurcat excepțional azi.
Succesorul nu e ales doar pe plan intern.
Contează și opinia publică,
și cine le vine în minte când se gândesc la grupul nostru.
Îmi ții cumva prelegeri?
Îmi cer scuze!
Am rămas fără opțiuni cu prințul Samir?
First Royal Hotel deja negociază cu privire la șederea lui.
Am încercat totul, dar a fost încăpățânat.
Asta trebuie să aud după șase luni de muncă brută?
Îmi pare rău.
Dar n-avem ce face.
Atunci, să renunțăm!
De acum înainte,
nu mai e treaba noastră.
Tu ai fost?
Tu ai pus-o să te menționeze?
Sau a fost decizia lui Sa-rang?
Eu am pus-o. La urma urmei, eu am salvat-o.
Deci te-ai folosit de planul meu.
Cam jalnic, nu?
E mai bine decât să minți.
Dar mi-a plăcut teatrul jucat.
„Angajații sunt adevărații proprietari ai companiei.”
Chiar crezi asta?
Firește!
Proprietarii companiei sunt angajații.
Iar angajații sunt ai mei.
Ce nerușinare!
Eu îi plătesc.
Oriunde în lume, proprietarul e cel care dă banul.
Dacă chiar gândești așa,
nu meriți să devii
proprietarul grupului.
Dar tu meriți?
Îți dai seama câte daune ai provocat?
Eu sunt cea care a refăcut ce ai stricat tu.
Deși sunt sigură că o să-ți scape impactul economic generat
de articolele de azi.
Nu calcula valoarea cuiva în bani!
De asta nu ești bun.
Un proprietar trebuie să-și maximizeze profiturile,
chiar dacă trebuie să joace teatru.
Compania n-ar exista fără mine,
iar angajații n-ar exista fără companie.
Bravo, doamnă Gu!
Ai demonstrat cum se îmbunătățește imaginea companiei.
Articolele de azi sunt numai despre dumneata, dnă Gu.
Povestea dumitale încă persistă pe rețelele sociale
și în presa scrisă.
Chiar așa?
Nu asta am intenționat, dar mă bucur că am atras atenția.
Și prințul arab?
Cred că va sta la First Royal.
Dacă încă nu e oficial,
faceți tot posibilul să-l aduceți la noi!
Așa ar trebui,
dar King the Land se ocupă de clienții VIP.
Așa că e responsabilitatea dlui Gu.
Atunci ar trebui să faci tot posibilul ca să-l aduci la noi.
Dacă-l iau ei, nu o să fie doar o chestiune de vânzări.
Ar decide cine domină în industrie.
Ar putea schimba tot.
Înțelegi?
De ce nu răspunzi?
Nu te-ai pregătit?
Dacă nu te simți în stare, zi!
Așa, ar putea să facă sora ta ceva!
O s-o fac.
Ești încrezător?
O să-l aduc pe prințul arab la noi,
chiar dacă trebuie să mă prefac.
Bine.
Știi că azi a fost banchet, nu?
Știi cât am robotit?
Ai noroc că ai putut să lenevești.
Lumea e tare nedreaptă.
N-am lenevit.
Am urmat ordinele dnei Gu pentru un eveniment programat.
Nu e problema mea.
Noi am servit clienții când a fost aglomerat,
așadar, poți să faci tu curat?
Singură?
Nimeni nu s-a putut odihni.
Suntem în camera personalului.
Cheamă-ne când termini!
Să mergem!
Succes!
Voiai să-mi mulțumești?
Poftim?
Vreau să spun…
Dacă ești recunoscătoare, hai la cafea!
Am foarte multă treabă.
Trebuie să aranjez tot înainte să se încheie pauza.
Atunci te ajut eu.
Stai! Nu așa se face.
Nu trebuie doar acoperită?
Nu există „doar” în hotel.
Marginile feței de masă trebuie să atârne uniform, în unghi perfect.
Chiar e nevoie de atâtea ca să fie folosite o singură dată?
Mulți oameni alocă timp și energie
ca să mulțumească oaspeții de aici.
Eu le extind devotamentul.
Nu e bine, cât e frumos? Trebuie să aibă și o semnificație?
Dacă n-aș face-o,
ar fi o treabă pe care o poate face oricine.
Însă,
dacă îi dau un sens, devine ceva special, ceva ce doar eu pot face.
Asta dă sens și carierei mele de recepționeră.
O să le extind și eu devotamentul.
Învață-mă! O să învăț cum se face.
Bine.
Apoi încearcă să prinzi marginea așa!
- Marginea? - Da.
- Și… - Așa?
Nu, nu se întinde așa!
Să vedem! Atât?
- E bine? - Nu.
Trebuie să fie puțin întinsă,
deci cam atât.
Deci…
dacă nu trebuie întinsă…
Da.
…și nici lăsată,
atunci pot s-o țin cum vreau.
Pleacă! Mă descurc și singură.
Bine. O să fiu mai atent.
Cum se face? Așa?
Da.
Bine.
La trei,
îi dai drumul ușor.
- Ușor? - Unu, doi, trei!
Bine.
Am terminat?
Da, ai făcut treabă bună!
Firește!
Mă pricep la toate.
Norocosule!
Am fost pe aici când eram în trecere.
Știu.
Să nu crezi
că am venit intenționat!
N-am crezut asta.
De ce nu te gândești niciodată la mine?
Am zis că nu cred că ai venit intenționat.
N-am zis niciodată că nu mă gândesc la tine.
Adevărat.
E imposibil să nu te gândești la mine.
Urmează-mă! Mai sunt multe de făcut.
Grăbește-te!
Apucă-o de capăt și pune-o jos ușor!
Unu, doi, trei!
GU WON DIRECTOR
Ce vreți la cină?
- Nu costițe! - Fără costițe.
Sper că n-ați lenevit cât am fost plecată!
Dacă ești îngrijorată, lucrează cu noi!
De ce?
Ascultați-mă bine!
Stau cu ochii pe voi ca vulturul.
Da, doamnă.
Mă gândeam să luăm cina în echipă.
Să-mi spuneți când sunteți libere!
Să știți că sunt ocupată în fiecare zi,
mai puțin joi.
Atunci putem joi.
Serios?
Dacă așa vreți voi… Ce mâncăm?
Ce vor fetele.
Ce vreți să mâncați?
- Sashimi. N-am mai mâncat de mult. - Așa e.
Am mâncat ieri și m-am săturat.
M-am săturat de pește crud.
Dar măruntaie la grătar?
Cum poți să mănânci așa ceva?
Atunci, dră Do,
ce zici de un restaurant de familie?
Ești copil? Să dăm petrecere?
Ciocănele de porc? Localul de alături e bun.
Pui picioare de porc pe masă?
Put.
Putem merge unde vrei dumneata.
Hotărâți-vă voi!
Trebuie să decid eu totul?
Atunci te anunțăm după ce discutăm.
Acolo unde am fost data trecută…
Cum se numea?
Aoleu!
Aveau costițe bune.
Ziceam și eu.
- Bine, atunci. - La revedere!
O seară bună!
De ce s-a codit să spună că vrea costițe?
Încerca s-o spună pe ocolite.
Sun eu să fac rezervare.
Bine.
Cinci porții de costițe proaspete!
Stai! Aici sunt bune cele marinate.
- Ni le poți da marinate? - Sigur.
Lor le plac simple.
Cu cât a crescut venitul?
Cu 15%.
În ritmul ăsta, o să ne atingem obiectivul de 20%.
De ce să nu mai creștem cu încă 10%?
E ridicol. Și-așa suntem suprasolicitate.
O să primiți un stimulent.
Ni s-a promis deja unul dacă ajungem la 20%.
În loc de trei zile în Jeju,
să mergem șase zile în Asia de Sud-Est. Ce ziceți?
Bali, Phuket, Cebu, Kota Kinabalu…
Alegeți unde vreți să mergeți!
- Serios? - Desigur!
Dacă creștem vânzările, noi alegem.
Vă descurcați, nu?
Totuși, 30% e cam exagerat.
Dacă crezi că e imposibil, o să fie.
Dacă crezi că e posibil, poți să faci orice.
Totul depinde de tine, dnă Gang!
Da-eul, la treabă!
Dacă mai adăugăm 10%, n-o să ne mai putem lua nicio pauză.
Vă convine?
Da, nu avem nevoie de pauze.
Desigur.
Ce se poate întâmpla dacă te avem pe tine, dnă Gang?
Bine. Pentru vacanța noastră!
- Noroc! - Noroc!
Ai auzit veștile?
Prințul arab o să stea la hotelul nostru.
Are gusturi rafinate, demne de capete încoronate.
Știe clar care e cel mai bun hotel din Coreea.
Nu degeaba ne numim First Royal Hotel.
Am auzit că e un contract provizoriu.
Aoleu! Ar trebui să știi mai bine.
A rezervat deja mesele pentru o săptămână
am schimbat culoarea draperiilor și a toaletei.
Ți se pare provizoriu?
Nu se știe până nu e totul bătut în cuie.
Aoleu! Vă certați ca proștii.
Când vă maturizați și voi?
Recunoaște că ești invidios!
Oricum, s-a întors roata.
Pe primul loc e First Royal. Pe doi e Hotel King.
Deci și King the Land e pe locul doi.
Talentata noastră!
Cum a voastră?
E a noastră!
Prințul arab o să stea la hotelul nostru.
Hai să-l întâmpini ca angajată a noastră!
- Poftim? - Aoleu!
Nu-mi mai deranja angajata cu prostiile tale!
Poate că hotelul ți-l dau, dar pe ea, n-ai să vezi!
Punem pariu?
Da.
Puneți pariu!
Fiți bărbați și pariați pe hoteluri!
- Aoleu! - Vai de mine!
Chiar așa?
- Ce? - Am vești proaste.
Prințul arab vine la hotelul meu.
- Ce? - Fiul meu, Won, a rezolvat.
Istoria și reputația te pun pe primul loc.
Stai așa!
Când vine prințul arab,
îl poți întâmpina ca angajată a noastră.
Bine?
Da, domnule. Mulțumesc!
Bună, eu sunt.
Ce s-a întâmplat?
Ce s-a întâmplat cu prințul arab?
Am schimbat până și toaleta!
Bună treabă!
Era de așteptat de la fiul meu.
Ai ași în mânecă.
Am auzit că a plătit deja avansul.
Chiar vine la noi?
Da, l-am sunat eu.
Prințul s-a răzgândit după ce l-ai sunat tu o dată?
Cum e posibil?
Nu-i așa?
Dar s-a putut.
Alo?
Samir?
Știi că eu sunt.
Firește că eu sunt. Ce e?
Am auzit că vii în Coreea.
Și ce te interesează pe tine?
Vino la hotelul meu!
Da, am auzit că tatăl tău deține un hotel.
Scârțâie treaba?
Vrei să cheltui niște bani acolo?
Nu-i nevoie să cheltui.
Vino și gata!
Dar nu mă suporți de când am fost colegi.
Credeai că-mi pasă doar de bani.
Da, și nici acum nu te suport.
Îmi place sinceritatea ta.
Dar m-am hotărât deja să stau la First Royal Hotel.
De ce m-aș muta la tine?
O să fiu drăguț.
O să fii drăguț cu mine?
O să fie drăguț cu mine.
Explică-mi exact ce înseamnă asta!
Cere-mi orice vrei!
Și o să fac.
Orice?
Orice.
Bine.
O să-ți trimit contractul.
Să-l semnezi!
CONTRACT DE PRESTĂRI SERVICII
Chiar ți-e prieten?
Nici Juridicul n-a mai văzut așa ceva.
Nu mi-e prieten.
Suntem doar cunoștințe.
Era mai bine dacă era un străin. Uită-te la contract!
„Îmi vei răspunde mereu cu «da».”
„Mă vei sluji zâmbind.”
Ce contract e ăsta?
Vrea sclav.
Nu se poate să semnezi!
De ce nu?
Nu se poate!
O să șteargă pe jos cu tine.
Drept cine te ia?
Ești un nesimțit care nu ascultă de nimeni.
Nu zâmbești nimănui. Precis o să încalci contractul!
Cine se va ocupa de asta? Eu?
- Nu pot. - De ce?
Mă consideri un nesimțit
cu un caracter mizerabil?
Ți-a zis cineva așa ceva?
Nu cred că ești așa de rău.
Ți-am zis să nu semnezi.
Nu te-ai mai ploconit și nu ai mai slujit pe nimeni.
O s-o fac de mântuială.
Nu o să poți.
N-o să poți să-l suporți.
Vrei să vezi?
- Ce? - Uite!
Imaginează-ți că sunt prințul!
Auzi, Gu Won!
Scoate-mi pantofii
și adu-mi niște papuci!
Trebuie să spui „da” sincer, cu zâmbetul pe buze,
Altfel, încalci contractul și n-o să plătesc un sfanț.
Da.
Grozav!
Bravo!
Vino încoace!
Ia să-mi ridic piciorul drept!
Vreau să te așezi în genunchi!
Ușurel!
Bravo!
Să-mi lustruiești pantofii!
Sunt foarte scumpi.
Ce ți-am zis eu? Aoleu!
Treci
încoace!
Prințul Samir, al 13-lea cel mai bogat om din lume,
a sosit în Coreea.
Călătoria era, teoretic, de plăcere,
dar se pare că a venit să negocieze importul de avioane de război.
În timpul șederii,
probabil se va întâlni cu șeful Programului de Achiziții…
Dă-te jos!
Deschide ușa!
Conduci prost, și așa și ești.
Pune-ți garda să conducă, nu pe mine!
Nu m-aș mai distra, atunci.
Ține!
Zâmbește!
Prințe Samir,
bun-venit la King Hotel!
Eu sunt Gu Hwa-ran și conduc acest hotel.
Vă întâmpinăm cu drag
și vă vom oferi cele mai bune servicii.
Tot ce am reușit să învăț în arabă este să salut.
Bun-venit la Hotel King!
Florile sunt pentru mine?
Vorbești bine coreeana.
Bine ați venit!
Ce frumos!
Mulțumesc!
În numele hotelului,
v-am pregătit un mic dar din inimă.
Pot să-l văd acum?
Da, Alteță.
S-ar putea să fiți dezamăgit, fiindcă e un cadou mic.
E un dar din inimă. Cum aș putea fi dezamăgit?
Ce e asta?
E o brățară tradițională coreeană.
Am pregătit una verde,
fiindcă am auzit că verdele e asociat cu abundența și paradisul
în lumea arabă.
Am ochiul format.
Sunt incredibil!
- Ce? - De când te-am văzut,
am știut că inima îți e la fel de frumoasă precum chipul.
„Sa-rang”!
Mi-o pui tu?
Da, Alteță.
V-o pun eu.
Poftim!
V-ați cazat, vă puteți duce direct în cameră.
Urmați-mă!
Am primit un dar așa prețios!
Trebuie să te răsplătesc.
Ai mâncat?
Sa-rang?
Poftim?
Trebuie să te abții!
De ce nu mănânci?
Vrei altceva?
E în regulă.
Nu cred că pot mânca atât.
Nu e nevoie.
Mănâncă ce e bun!
Da, Alteță.
Vorbiți foarte bine coreeana.
Prima mea iubire a fost o coreeană.
Serios?
Am învățat-o ca să-i spun ce simt, dar m-a respins.
Ce femeie oribilă!
Ca să te întâlnesc pe tine.
E mâna sorții!
Ești stânjenită?
Pari nemulțumită.
Păi…
Eu aici lucrez.
E cam stânjenitor ca eu să stau în vreme ce toți ceilalți muncesc.
- Să le spun să plece? - Nu, e în regulă.
Vă rog, nu!
Nu!
N-ai mai mâncat în astfel de locuri?
Nu, e prima dată.
E ciudat să stau la masa pusă de mine.
Oamenii pun datoria pe primul loc
și abia apoi bucuriile.
Am închiriat tot separeul pentru tine.
Tu ești vedeta zilei.
Bucură-te din plin de tot!
Mulțumesc!
Te așezi aici?
Vreau să mă bucur și eu.
Te-am adus aici,
ți-am deschis ușa și ți-am cărat bagajul.
Cred că merit și eu să mănânc.
Îți dau eu de mâncare. Mănâncă singur acolo!
Nu mă băga în seamă!
Ești respingător.
Ți-aș spune același lucru.
Auzi,
nu ți-ai bătut joc de mine suficient?
Te-ai distrat destul.
- Ar trebui să încetezi. - Așa plănuiam.
Nu mai am nevoie de tine. Pleacă!
Bun. Bine gândit!
O să pun cel mai bun angajat să se ocupe de tine.
- Să ne ridicăm! - Nu, nu e nevoie.
Mi-am ales însoțitoarea.
Pe Sa-rang!
- Ce? - Nesimțitule!
Nu ea.
De ce nu?
Pentru că așa zic eu.
Domnișoara Cheon Sa-rang…
e asistenta mea.
Da? De când?
Începând de azi.
Mai știi contractul?
Trebuie să accepți tot ce spun.
Atunci, rămân.
Nu, n-am nevoie de tine. Ieși!
Mai știi contractul? Trebuie
să stau lângă tine tot timpul.
Ședința durează mult.
Nu e nevoie să exagerezi.
Cum adică?
Nu e nevoie să pregătești un cadou din inimă
și să-l servești cu mare sinceritate.
E un oaspete important al hotelului.
Ar trebui să-l servesc cum pot mai bine.
Exagerezi.
Hotelul King oferă cele mai bune servicii tuturor oaspeților noștri.
Cu asta ne mândrim.
Amabilitatea moderată
e inacceptabilă pentru un angajat al Hotelului King.
Totuși, nu-i zâmbi așa frumos!
Sunt frumoasă când zâmbesc?
Credeam că nu-ți place zâmbetul meu.
Nu e așa frumos.
Atunci cum să zâmbesc ca să nu fiu frumoasă?
Așa?
Încetează!
Fă ce făceai și până acum!
Nici măcar nu vrei să mă asculți.
Chiar nu știu la ce te referi.
Din prima mea zi aici,
am zâmbit cu gura până la urechi în fiecare zi.
Am exersat zâmbetul chiar și în somn.
Sunt convinsă că toți angajații de la King
zâmbesc cel mai frumos din țară.
De ce exersezi și în somn?
Fiindcă voiam să mă descurc bine.
Ești sinceră în toate privințele.
Așadar,
și tu ar trebui să dai tot ce poți.
Eu?
De ce?
Azi vom reprezenta hotelul ca o echipă.
Să ne străduim să-l facem pe prințul Samir să vadă că a decis corect
alegând King Hotel!
Dă aici!
Dă!
Bine.
Învață-mă ce să fac
ca să reprezint frumos hotelul!
Bine.
Mai întâi,
trebuie să întâmpini oaspetele cu un zâmbet larg.
Zâmbește larg!
Te simți bine?
Bine, las-o baltă!
Inima e pe primul loc. Expresia e pe locul doi.
Nu zâmbești pentru că ți-a cerut cineva.
Trebuie să fii sincer!
Oaspeții știu ce simți,
chit că zâmbești.
Încearcă să spui în gând:
„Bun-venit în hotelul nostru!”
și apoi să zâmbești ușor!
Da!
E bine.
Da. E mult mai bine decât înainte.
Vezi? Trebuie să zâmbești din inimă.
Sinceritatea se simte.
Și?
Ce părere ai?
Poftim?
Îmi simți sinceritatea?
Îmi simți inima?
Sa-rang!
Am terminat. Să mergem!
- Gata cu întâlnirile? - Da.
Am acceptat să cumpăr avioanele de luptă.
Tu ai zburat cu așa ceva?
De ce aș face-o?
E cel mai tare hobby.
S-au ieftinit mult, costă doar 100 de miliarde de woni.
Ar trebui să-ți cumperi unul.
Sa-rang, o să te scot la o plimbare într-o zi.
Mulțumesc!
Sa-rang,
ce e aia?
E palatul în care locuiau regii din dinastia Joseon.
„Palat.”
Vreau să merg acolo.
Bine. Să mergem!
Să mergem!
Abia aștept!
Tu poți să pleci.
Nu.
Vin și eu.
Mergem împreună?
Regii dinastiei Joseon mergeau pe acest culoar,
care se numește eodo.
Numai regele avea voie să pășească pe aici.
Fascinant, nu?
Câtă frumusețe!
Ai văzut totul.
Să mergem!
Du-te tu!
Doar dacă vii și tu.
Măi…
Du-te și adu cafea!
Cafea?
Nu fac cumpărături.
Ba da. Mai știi contractul?
Aduc eu cafea.
Ce vreți?
Nu.
Tu ești invitata mea.
Mai repede!
Mă pui să-ți aduc cafeaua?
Câtă impertinență!
Mi-e tare cunoscut locul ăsta.
Coreea e o țară tare frumoasă.
Dar dintre toate, tu ești cea mai frumoasă.
Mulțumesc!
Sa-rang,
ai prieten?
Nu încă.
Serios? Ce binecuvântare!
Mulțumesc cerurilor că m-au adus la tine!
Mie ar trebui să-mi mulțumești.
Poftim!
Am cumpărat cafeaua asta cu mâna mea, așa că savurați-o cu recunoștință!
Mulțumesc!
Măi!
Discutam ceva important.
Dispari!
Nu pot nici să vreau, din cauza contractului.
- E bună cafeaua, nu? - Da.
- Nu-i așa? - E bună.
Sa-rang, ce-i asta?
O reconstituire a unei ceremonii nupțiale tradiționale.
- „Nupțiale”? - O nuntă.
Vreau să încerc
cu tine.
Cu mine?
Da. E vreo problemă?
Știu că nu e o nuntă adevărată,
dar de obicei se face între cupluri.
N-o lua în serios!
E o experiență culturală.
Lasă prostiile!
Dacă o să veniți vreodată cu iubita dv.,
o să vă aduc înapoi aici.
Vreau să văd cum e cultura tradițională coreeană.
Ei, cultură tradițională! Ce crai!
Cer prea mult?
E simplu.
N-o face!
Ai uitat de contract? „Supune-te, orice-ar fi.”
Nu, n-am uitat.
Nu spun că n-o să-l respect.
O să-l fac bucăți.
- Ce? - Îți găsesc alt hotel.
Pleacă din hotelul meu!
Am plătit bine.
Mă despăgubește un coate-goale?
O s-o fac bucuros.
Contractul
e nul.
Nu poți!
- O fac! - Ce anume?
Ceremonia tradițională de nuntă.
Nu e nevoie. N-o face!
E un serviciu. Nu e o nuntă adevărată.
Nu o să însemne nimic.
Așa că, te rog, nu strica totul pentru așa ceva!
Mă duc să mă pregătesc.
Stai! Dar pentru mine e…
Angajata ta e mai bună decât tine. Așteaptă-mă, Sa-rang!
Sa-rang!
O nuntă.
Sa-rang!
E o nuntă.
Sa-rang, așteaptă-mă!
Va intra lectica miresei.
Acum, frumoasa mireasă va veni în față.
Mire, fă o plecăciune și vino în față!
KING THE LAND
Hei!
Îndrăznești să mă păcălești?
Ești angajata noastră VVIP.
Meriți să stai aici în seara asta.
Știam eu că ți-ar sta bine într-o ținută elegantă ca asta!
Iubirea mea!
Cheon Sa-rang!
Nu. Dă-i drumul!
Stai, ești gelos?
De când îți pasă așa mult de companie?
O să încerc să-i protejez pe cei pe care-i consideri niște nimeni.
Dacă te mai învârți mult în jurul cozii, o s-o pierzi.
Invit-o în oraș!
Vreau să vorbim despre noi.
Subtitrarea: Clara Lițescu