- Dobré ráno, měli jsme schůzku? - Ne, ale museli jsme s vámi hned mluvit.
Věříme, že jsme to vyřešili.
Výborně!
Včera večer jsme získali přístup k souboru s názvem Projekt Aurora.
Je to tajný plán Brada Vinicka na předělání Wheeler College.
Uzavření humanitních kateder, stovky propuštěných,
stržení historických budov.
Je jen jeden člověk na Wheeleru, který to mohl vědět
a měl motiv, aby k tomu nedošlo.
A ten člověk…
jste vy, pane Berengere.
Já… Promiňte?
Ne, tak to není. To on tu dohodu dal dohromady.
Proč by ji sabotoval?
Na to jsme nemohli přijít, dokud jsme neviděli ten dokument.
Máme tuto teorii.
Když jste si s Vinickem potřásli rukou a dohodli se na jeho daru,
musel vám říct, co má v plánu.
Z celé téhle školy bude laboratoř efektivity
chrlící podnikatele, inovátory…
Jasně, ale pořád se tu bude učit hudba, divadlo a literatura?
Ne, všechno to je historie. Stejně jako historie.
Máme víc šampaňského?
Měl jste strach, proto jste se snažil využít tohoto okázalého daru,
aby vás zaměstnali na Rycliffu v Texasu.
Měl jste tam už několik schůzek, na kterých jste se nejspíš chlubil,
jak jste sehnal peníze Wheeleru.
Problém byl, že kdyby se to o Auroře rozneslo,
učitelé a zaměstnanci by se vzbouřili.
Žádná univerzita by nezaměstnala někoho, kdo byl z poslední štace vyhnán
rozzuřeným davem.
Potřeboval jste čas získat tu práci
a utéct, než vám to bouchne před očima.
Tak jste vytvořil falešný účet,
poslal si výhružný e-mail
a ukradl vlastní notebook.
Celá akce byla zástěrkou, abyste vypadal jako oběť.
Najal jste nás, abychom „vyšetřovali“ a doufal, že to Vinicka zpomalí.
Ale nezabralo to.
Při odhalení portrétu vám musel Vinick říct,
že je připravený oznámit svůj dar.
Zase jste zpanikařil, hodil portrét do koše a zapálil ho doutníkem,
které Vinick rozdával, aby hořel déle, dokud nebudete mít na pódiu úvodní slovo.
Perfektní alibi.
To je šílené.
Nic z toho není pravda.
Kromě toho o Rycliffu, to je pravda.
Jak o tom víte?
Trávíte hodně času v Dallasu.
A na Vinickově srazu po 50 letech jste měl tak dobrou náladu.
Tak jste si tam asi plácli.
Dobře, ano. Vzal jsem lépe placenou práci na Rycliffu.
A ano, věděl jsem, že Vinick má neortodoxní plány na reformu Wheeleru.
Ale přísahám, že nemám prsty v tom vydírání a ani v tom obrazu.
A taky, proč bych zveřejňoval citlivé informace o sobě školním novinám?
Abyste nás zmátl.
Důležité je, že jste byl jediný, kdo věděl o Vinickově plánu.
Ne, nebyl.
Jack je možná zbabělý, vypočítavý šašek,
ale nikdy by tohle nedokázal udělat sám.
Není dost chytrý.
Děkuju.
Vím jistě, že to neudělal.
Protože
jsem to byl já.
STAŘÍK V UTAJENÍ
- No, já… jsem zmatený. - Jistěže.
Mimochodem, jsem ohromen.
V průběhu tohoto všeho
jsem si myslel, že jste průměrný akademik,
ale ve skutečnosti jste taky průměrný detektiv.
Jak… Jak jste se dozvěděl o Projektu Aurora?
Věděla jsem, že se brzy uzavře dohoda.
Přišel jsem si promluvit s Berengerem o zajištění peněz pro mou katedru.
Čekal jsem tu na chodbě, která je propojená s Hollyinou kanceláří.
Až tu skončím, ani to tu nepoznáte.
A tehdy jsem slyšel Vinicka vysvětlovat, co má v plánu s Wheeler College.
Když odešli, hledal jsem nějaký pádný důkaz toho spiknutí.
Když jsem žádný nenašel, ukradl jsem notebook,
vytvořil účet Strážce Wheeleru a poslal výhružný e-mail.
Doufal jsem, že to bude stačit k přinucení Holly a Jacka,
aby přerušili vztahy s Vinickem, ale nebylo.
Tak jsem jim nechal hrozivější vzkaz, ukradl portrét
a zapálil ho Vinickovým doutníkem,
což mi dalo čas na útěk.
Aspoň v tom jsem se nemýlil.
Ano, šikulka. Z poloviny tak přesný jako rozbité hodiny.
Nemůžu uvěřit, že bys to udělal.
Ale, Holly, udělal.
A můžu to dokázat.
Notebook prezidenta Berengera.
A plnicí pero, kterým jsem napsal vzkaz.
Když si ho pečlivě prohlédnete, zjistíte, že má výrazně naštípnutý hrot.
Holly, stejně by se nakonec dozvěděli pravdu
a moje kariéra by skončila tak jako tak.
A teď, když jsem se ke svým zločinům přiznal,
dávám výpověď z Wheeler College.
S okamžitou platností.
VINICKŮV TAJNÝ PLÁN ODHALEN
- Jak se sakra dostali ke kopii Aurory? - To je jedno.
Očividně jste nás a radu uvedl v omyl,
takže váš dar zamítli.
Nemůžete mě zamítnout. Já zamítám vás.
- To je v pohodě. - Chtěl jsem to tu zachránit.
Projekt Aurora by chrlil milionáře a miliardáře,
kteří by vydělávali skutečné peníze podnikáním.
Možná, ale takových škol existuje spousta.
Wheeler má jiné poslání pro jiný typ dětí.
Vážíme si komunity a vědění pro vědění.
„Komunita, vědění!
Jsme chytří a na mizině!“
Bože, jste ubozí.
Tenhle týden je tak na hovno!
Nejdřív mě žena požádala o rozvod a teď tohle.
- To mě mrzí. - Děkuju.
Chce mě oškubat.
Chce 200 tisíc měsíčně
a dostane je, protože je v tom
a tahle země nenávidí muže.
Celé je to noční můra. Je sexy, ale ne za 40 milionů.
Jen ze zvědavosti, kdo je sexy za 40 milionů?
Kaia Gerberová, Sydney Sweeneyová, Elle Macphersonová v roce 1988
a Vanna Whiteová, když stojí čelem k tabuli.
Proč jsem jediný dobrý člověk na světě?
No, Wheeler College vám oběma dluží vděčnost,
kterou doslova nemáme, jak splatit.
Přežije škola bez jeho peněz?
Upřímně nevím.
Ale jestli máme skončit, ať je to podle nás.
Nemá někdo z vás bohatou, nemocnou tetu?
Za pokus to stálo.
Dostal jsi případ, po kterém jsi prahl, a vyřešil ho.
Co ti vadí?
Pachatel se jen přiznal.
Nevyřešil jsem ten případ.
Ach, Bože. Ne, to je blbost.
Výhra je výhra.
Ber výhru.
Tak dobře.
Máš pravdu.
Jsem úžasný.
Mohl bys podat hlášení až zítra?
Musím za mámou.
Rozešli se s Apollem a stěhuje se.
Protože nám pomohla?
Ne, už delší dobu to bylo nahnuté.
Prý jí před pár týdny řekl, že s ní chce mít dítě
a ona mu řekla, že je jí 67 let.
A on na to, že věk je jen číslo. A ona odvětila, že ne v tomhle kontextu.
- Jo, asi je to tak lepší. - Jo.
Už ti to tu chybí?
Ano.
Ale já jsem moc ráda, že jdeš.
Mám tu práci a vídat tě v tom obleku mě moc rozptyluje.
Slyšela jsi o Benovi?
Po pravdě mě to nepřekvapilo.
Ale budou si ho pamatovat jako hrdinu.
Chceš jít na večeři?
Zítra by to šlo?
Calbert jde na operaci.
Je důležité, abych ho podpořil.
Hej, probuď se.
- Kolik je hodin? - Deset.
Spal jsi déle než já, a to jsem měl celkovou anestezii.
Nestihl jsi CJe, mám ti vyřídit pozdravy.
Až se uzdravím, půjdeme se na jaře podívat na baseball.
Jsem tak rád, že jsem do toho šel.
Nebudu ti říkat, že jsem ti to říkal, protože nejsem malicherný.
Já myslel, že přijdeš s Monou. Jak vám to klape?
Dobře! I když vplouváme do neprobádaných vod.
Nebudeme se vídat každý den.
Tak jí asi uvařím kuřecí piccatu
a pozvu ji někam na víkend.
To je dobrý nápad. Jdi do toho.
No, nechci tě tu nechat samotného.
Jsem v pohodě. Padej.
Proč se mě tak chceš zbavit?
Neruším?
Vůbec ne.
Joy, tohle je můj kamarád Charles.
Je na odchodu.
Rád tě poznávám, Joy.
Nevím, co vidíš na Calbertovi, ale jinak vypadáš mile.
Nápodobně.
Pozvala jsem Calvina na večeři.
Upadl ve snaze se z toho ulít, ale nevzdávám se snadno.
- Takže tohle je naše první rande. - Čekal jsem to romantičtější.
S tím nesouhlasím.
Už tě mám v posteli.
Jsi napůl nahý.
To se dělá na čtvrtém rande.
- Dobře se o něj postarám. - Tím jsem si jistý.
Nejlepší kuře, co jsem kdy jedla.
V roce 1970 jela Levandulová dálnice turné po východním pobřeží se Santanou
a ten teda umí vařit.
Hele…
Chci se tě na něco zeptat.
Co kdybychom si užili malé dobrodružství?
Odjeli na víkend?
Myslím, že Carmel by… nebo když budeme mít chuť trochu zlobit, tak Monterey.
Mám lepší nápad.
Přestěhujeme se na rok do Chorvatska.
Počkat, kdo je „my“?
„My“ jsme my?
Ano! Budu v Záhřebu učit kurz
o slovanských vlivech v kalifornské lidové hudbě.
Na poslední chvíli jim vypadl učitel,
tak mi to nabídli a já řekla ano.
Odlétám za týden.
A chceš, abych letěl s tebou?
Prostě… mám všeho nechat a přestěhovat se do Chorvatska?
Ale mám Emily a vnoučata a taky práci s Julií.
Určitě by nás oba napadlo tak milion důvodů, proč nejet,
ale život je krátký.
Oba jsme byli v Monterey.
Byl jsi někdy v Chorvatsku?
Ne.
No, já taky ne.
Zlato, máme za sebou více let než před sebou
a já chci strávit co nejvíce z nich zažíváním nových dobrodružství.
Kašlat na to.
Poleťme do Chorvatska.
Já to vzdávám.
Mně to tak strašně nejde.
Tohle všechno dělával Apollo.
Dáme to. Nepotřebujeme ho.
Nikdy jsem ho nepotřebovala,
ale byl moc hodný a uměl skvěle poslouchat.
Chtěl se přihlásit na výstavu psů.
Ne, šli jsme na výstavu psů.
A zajímalo ho, zda dá opičí dráhu rychleji než bostonský teriér.
Nedal to a zatkli ho.
- Fajn, byl to magor. - Jo.
Jen čím jsem starší, tím víc si docením společnost.
Bydlím jen 20 minut odsud.
Máš teď mě.
To mám.
- Vrhni se na to. - Ne, to nedává smysl.
No tak!
Tak dobře. Brzy si promluvíme.
Dobře, ahoj.
Zrovna jsem mluvila s Holly
a kdybych chtěla, vezmou mě.
To je paráda.
Já ani nemůžu uvěřit, jak skvěle to vyšlo. Nechtějí nikoho na plný úvazek.
A já na to, že jsem to ani nechtěla.
A můžu chodit na kurzy zdarma, což je hned trojnásobná výhra.
Za pár týdnů budu shánět peníze pro Wheeler College
a za pár let bych mohla získat magistra v sociální práci
a stát se terapeutkou.
Velké změny.
Pro nás oba.
Jo, ty taky děláš odvážný krok.
To jo.
Opravdu jo.
- Tati. - Jo?
Vážně se chceš odstěhovat tak daleko?
Chci být s Monou.
Neodpověděl jsi na otázku.
Vím, jak je úžasná.
Dokáže člověka přesvědčit, že nic není nemožné.
Je skutečnou silou přírody.
Nikdy jsem nikoho takového nepotkal.
Nechci o ni přijít.
Ale taky nechci do Záhřebu.
Já vím.
Kdysi jsme byli v Santa Fe,
pořád jsi říkal, že by sis nezvykl na ten časový rozdíl.
Vztah nemůže fungovat, když se dělají rozhodnutí ze zoufalství.
Musíš si s ní promluvit.
Jo, já vím.
Děkuju.
Takže tak…
Tak to vidím já.
Je něco, co bych mohla říct, abych tě přesvědčila?
Nemyslím si.
Chápu, proč to chceš udělat ty.
Líbí se mi, že jsi takový typ člověka, který dokáže být tak spontánní.
Strávil jsem posledních pár let tím, že jsem vytvářel
celý tenhle nový život.
A já ten život mám rád.
Nechci ho opustit.
Takže… je to tady.
Páni.
Nedostala jsem kopačky od…
sedmdesátek.
Zapomněla jsem, jaké to je.
Nelíbí se mi to.
Neplýtvejme časem nad smutnými rozchody.
Pozvedněme sklenku irské kávy a připijme si na náš
bývalý vztah lomeno
současné přátelství.
„Děj se co děj, ona zůstane nespoutaná, nezkrotná, volná.“
James Joyce, nejlepší irský spisovatel.
„Když víš, že to musíš pustit…
už to mezi námi nejiskří jako kdysi.
I když to bolí, nech to dohořet.
Usher, nejvíc sexy muž Ameriky.
Takže tě to už nebolí?
Ke konci dne to trošku bolí,
ale celkově je to zázrak.
Joy říká, že až skončím s fyzioterapií, poletíme do Kostariky.
Chce jít na zip line.
Řekl jsem jí, že na ni počkám na zemi, kde mají být lidé.
To z tebe mám radost, kámo.
Vím, že už jsem to říkal, ale
díky, že jsi mě buzeroval s tou operací.
Jako další trik si sám sobě vytáhni nějakou paničku.
Chytrou a zábavnou, ať můžeme chodit na rande ve čtyřech.
Možná někdy.
Pořád zpracovávám to s tou Monou.
Chybí ti.
Chybí.
Ale taky vím, že jsme neměli být spolu.
Představujeme dvě totálně odlišné životní filosofie.
Já se dívám na obě strany, když přecházím cestu.
A ona mete hvězdice mezi auty.
No, snad se brzy budeš cítit připravený to zkusit znovu.
Do té doby budeš naše třetí kolo u vozu.
Možná otevři konzervu tuňáka,
dej ji do klimatizace a zaparkuj za rohem.
To můžu udělat.
Jo.
Začínáš měknout, Marsová.
To byla dobrá epizoda.
Jo, byla. Ten seriál je skvělý.
- Pořád kritizuješ její detektivní práci? - Má moc velký fotoaparát. Je nápadný.
Ta holka, co hraje Veronicu, je strašně milá. Dělala kdy něco jiného?
To nevím. Je to první seriál, který vidím po 25 letech.
Až se na tohle dodíváme, tak Megan říkala, že se musíme dívat na…
Kamarádi…
- Přátelé? - Přátelé.
Dobře.
Tak jo, musím běžet.
Mám něco domluvené s Charlesem.
- Tak příští týden? - Jo.
Dobře.
Klientka říkala, že tam manžel bývá přesně v 19.00.
Klid, máme čas.
Jen si vezmu složku.
Překvapení!
Co tu proboha…?
Charlesi Nieuwendyku, mocí mě svěřenou státem Kalifornie,
jsi oficiálně
soukromým detektivem.
Od včerejška máš dost hodin, abys získal licenci. Gratuluju.
- Jo! - Jo!
Děkuji vám.
Než jsem tu začal pracovat, strávil jsem spoustu času o samotě.
Můj život je mnohem bohatší, když jsem se zase zapojil
a začal se napojovat na lidi, na kterých mi záleží.
Takže… děkuju.
Jo!
GRATULUJEME, CHARLESI!
Co zní líp?
„Jsem Charles Nieuwendyk, detektiv.“
Nebo…
„Jsem Charles Nieuwendyk… detektiv.“
To první, uděláš to najednou.
- Jo? - Je to blázen.
To otevření je jako vykřičník.
„Mysleli jste si, že jsem jen Charles Nieuwendyk“ a pak, bum!
Má pravdu. Zapomeň, co jsem řekl, to druhý.
Dobře, odteď to bude:
„Jsem Charles Nieuwendyk, detektiv.“
Hustý.
Díky za návštěvu.
Samozřejmě.
Jen mě zajímá, proč jsi mě pozvala?
Protože to hodně znamená pro Charlese, že tu jsi.
A…
Protože jsem se chtěla omluvit.
Jak si pamatuješ z Díkůvzdání,
mám spoustu neřešených citových problémů.
Pevně jsem věřila, že to mám pod kontrolou, ale
kupodivu to tak nebylo
a musela jsem kvůli tomu udělat pár věcí, které byly dost zraňující a bezcitné.
- A divné. - A divné.
Jo, ale už se cítím líp.
Pracuju na tom a jde mi to líp a…
A je mi to moc líto.
Omluva přijata.
A mám z tebe a tvé mámy fakt radost.
Ironicky jsi měla docela pravdu.
Když jsem žádala ty prověření, hrála jsem to na dlouhou trať.
Najala jsem tě jako výmluvu, abych s tebou mohla strávit čas.
- Vážně? - Nevím.
Když jsi po případu Pacific View přišla do té kavárny
a říkala o mně hezké věci, napadlo mě,
že si spolu docela rozumíme.
Takže jsem to celé vyhodnotila ještě hůř, než jsem si myslela.
Díky, že jsi přišla.
Děláš si srandu?
Dělám si srandu.
Nedáme si někdy drink?
- Ano. - Dobře.
Já ti to říkala.
Dobře.
NIKDY NEJSI MOC STARÝ NA TO ZAČÍT NOVÉ DOBRODRUŽSTVÍ
Chybí mi to tu.
Dostane se ti to tu pod kůži, co?
Jo, dostane.
Co škola?
Dává mi pěkně zabrat. Joel je takový dar z nebes.
Třikrát týdně se vracím pozdě, tak jsme klukům rozdělili domácí práce.
Sledovat, jak Jace plní myčku je absolutní vrchol zábavy.
Ale jsi ráda, že jsi tu práci vzala?
Bože. Naprosto. Všichni tu jsou tak zapálení.
První týden se u mě stavilo asi 20 lidí
a ptali se, jak mi můžou pomoct.
Jako by všichni měli stejný cíl: aby tahle škola byla úžasná.
Je to opravdu dojemné.
Jsi v pohodě?
Jo. Jen mi
něco došlo.
Můžu tě pozvat na kafe?
Jo.
Charlesi, ahoj.
Počkat, pracuješ tu ještě?
Dost zapomínám.
Moc jsem nespala.
Jsem tu jen na návštěvě. Chtěl jsem pozdravít.
Jak se má Jack v Dallasu?
Opravdu ho to město pohltilo.
Nezahrávejte si s Texasem!
Můžu se zeptat na něco, co mě pořád trápí ohledně toho případu?
Jo, jasně.
Neměl jsem být překvapený, když se doktor Cole přiznal.
Miloval to tu tak moc, že by udělal cokoli, aby to tu zachránil.
Ale byli tu i jiní, kteří obdobně milovali Wheeler College.
Promiň, ale co mi tím naznačuješ?
Ben Cole to vzal na sebe za tebe, že Holly, není to tak?
Cože?
Ne, Charlesi, nevzal.
Nemám důvod Berengera vydírat.
Ani jsem nevěděla o tom projektu Aurora,
dokud jste mi o něm neřekli vy dva s Julie po té krádeži.
Nemyslím si, že je to pravda.
Myslím, že jsi zjistila,
co chce Vinick provést Wheeler College tu první noc.
A myslím, že ti došlo, že ho nikdo nedokáže zastavit.
Vlastně si myslím, že existovala celá skupina lidí,
kteří se spikli, aby zachránili Wheeler College.
Ale… ty jsi to vedla.
A to víš jak?
Požádal jsem Julii o zaslání kopie mlčenlivosti podepsanou
s detektivní agenturou Kovalenková v den, kdy jste k nám přišli.
Pero, které jsi použila, mělo výrazně naštípnutý hrot.
Wheeler přišel o 400 milionů dolarů a jednoho z nejlepších profesorů.
Nemusí ztratit i tebe.
Nikomu nic neřeknu. Jen chci vědět, jak jsi to provedla.
Po letech dvoření se Vinickovi,
lichocení mu a podlézání
se s Berengerem dohodli na podmínkách a potřásli si rukou.
Byli trochu opilí.
Kelseigh si hleděla svého.
- Zlato, vyrážím. - Jo, jak chceš.
Balila jsem se vedle.
Ani si nevšimli, že tam jsem.
Jo, za rok to tu bude vypadat úplně jinak.
La, la, la! Nechci to slyšet.
Věrohodné popření. Můžeš si dělat, co chceš, po podpisu smlouvy.
To bude mít na krku ten, co po mě převezme kancelář.
Tuhle kancelář? Celá budova půjde k zemi.
Nechám si tu postavit parádní podcastové studio.
Brade, přestaň, prosím. Co já…
Měl bys mi děkovat.
Všichni by mi tu měli děkovat.
Wheeler je díra.
Nemůžu se dočkat, až poletí všichni zbyteční učitelé,
srovnám to tu se zemí a postavím opravdickou školu.
Když odešli, prohledala jsem Jackův počítač,
abych našla důkaz Vinickova plánu, ale nic jsem nenašla.
Potřebovala jsem víc času, tak jsem ukradla notebook
a poslala jsem Jackovi výhružný e-mail.
Takže nechceš zavolat policii?
Vydírají mě.
Musíme být schopní kontrolovat narativ.
Najměme soukromého detektiva.
Víš co? Mám skvělý nápad. Najmeme soukromého detektiva.
Skvělý nápad.
Takže jsi vedla vyšetřování, abys na nás dohlédla.
Doufala jsem, že odhalíte nezvratné důkazy o Vinickově plánu,
abych je mohla předložit radě a zvrátit tu dohodu.
Proč ale pálit ten obraz?
Co řekl Vinick, že vás to přinutilo to takhle vyhrotit?
Vlastně to neřekl mně.
Pokud byste chtěl někomu poděkovat ve své řeči,
mělo by to být celé katedře umění.
Zaprvé děkování lidem je známkou slabosti.
A zadruhé, jakmile to tu převezmu, celá katedra umění bude…
Takže je na čase začít šperkovat životopisy, drahoušku.
Tyhle mini empanády jsou úžasné.
Dělala jste je?
Jestli jste je dělala, můžete zůstat.
Betsy, co to děláš?
Holly, lhal nám.
Vyhodí mě. Vyhodí nás všechny.
Já vím. A snažím se ho zastavit.
Chceš mi pomoct?
- Jo. - Dobře.
Dobře, když se někdo zeptá a oni se zeptají, tak jim řekni tohle…
Jen doufám, že ho to nevystrašilo.
Vím, že tu nemáme velkou důvěru v korporátní typy,
ale muzeu by se jeho peníze hodily.
Vítej v odboji.
Nejdřív jsme to měly být jen já s Betsy.
To ona posílala Julii zprávy z účtu Strážce Wheeleru.
DĚLÁTE SVOU PRÁCI. I JÁ.
Ale pak to začalo být složitější a bylo třeba více lidí.
Dokážeš to pustit do tisku, aby to nešlo vystopovat?
To si piš.
- To je nejlepší den mého života. - Vážně?
Jo, mám život na hovno. Žiju v kanceláři.
Musel jsem prodat motorku. Nosím helmu, protože vypadá hustě.
Všechno jídlo vybírám z popelnic.
Na to není čas. Vynes ty dokumenty.
Spolehněte se.
Nakonec jsme měli celý tým, který se snažil sundat Vinicka.
Nevím, jestli Nieuwendyk přijde na Jamese Joyce,
ale pokud ano, chováme se jako vždy.
Sledujte ho, jestli se mu někdo zdá podezřelý.
A připomínám,
neříkejte mi žádné podrobnosti o tom, co jste dosud udělali.
Nemůžu a nebudu lhát, když se mě Julie nebo Charles zeptají.
Tvůj etický kodex je pekelně sexy.
Zapomeň, Slavoji. Přenes se přes to.
Celou tu dobu jsem vyslýchal všechny
ve snaze najít toho, kdo to udělal…
- Ukázalo se, že to byli všichni. - Ne všichni.
Mona nikdy nebyla součástí, protože jste se tak rychle dali dohromady.
A byla tu ještě jedna osoba, kterou jsem se snažila vynechat,
ale nakonec…
Pověz mi celý příběh.
O čem to mluvíš?
Nieuwendyk právě pronásledoval Andreu přes půlku kampusu na skútru.
A teď ji griluje poblíž želvího jezírka.
A ty máš deset tajných schůzek týdně a ani na jednu jsi mě nepozvala.
A to upřímně zraňuje mé city.
Tak mě nech ti pomoct.
Všechno jsem mu pověděla a on neřekl ani slovo, dokud jsem nedomluvila.
A pak mi položil jednu otázku.
Předpokládám, že jste se zbavili důkazů.
Jo, jsou v bezpečí.
Schovala jsem počítač a to pero ve staré skříni ve sklepě laboratoře.
Dobře.
Ani za nic by mě nenapadlo, že by pro ně zašel a udělal, co udělal.
Věděl, že je to jen otázka času, než nám s Julií dojde, že je Berenger nevinný.
Logicky další osobou bys byla ty.
Chudák Ben.
Tohle místo pro něj znamenalo všechno.
Žije sám. Nemá rodinu.
Každý den přemýšlím, že se přiznám, aby dostal zpět svou starou práci.
Kdybys to udělala, skandál by zachvátil celou školu.
Max, Betsy, Pamela… všechny by vás vyhodili.
Ben udělal, co udělal, aby tomu zabránil.
Nejlepší způsob, jak poděkovat,
je zůstat tady a udržet Wheeler v bezpečí.
Taky jsi tady studovala, že?
Co jsi vystudovala?
Divadelní vědu.
Bylo to opravdu famózní představení.
Dobře.
Charles Nieuwendyk.
Taky tě rád vidím.
Máš chvilku?
Jak ti jde důchod?
Probudím se, jdu se projít, čtu si knihy,
usnu a vstanu a další den to celé zopakuji.
- Mluvil jsi s Holly? - Zřídkakdy.
To poslední, co chci, je být zátěží.
I když mi dnes ráno volala.
Pověděla mi
o pár
nejčerstvějších novinkách.
Jsem rád, že tam je.
V těchto těžkých časech
ji Wheeler potřebuje, pevnou ruku.
Co tě přivádí k mým dveřím, Charlesi?
Potřeboval bych laskavost.
Doruč to za mě. Osobně.
To je jako ze špionážního románu.
Co v tom je?
Jen krátký vzkaz.
- Proč to nemůžeš udělat sám? - To je jedno.
Jen bys měl vědět, že obsah je důležitý
a musí to být co nejdříve doručeno.
No, myslím, že ti stejně dlužím laskavost.
Považuj to za vyřízené.
Dávej na sebe pozor.
Sbohem, Charlesi.
Upřímně doufám, že tě už nikdy neuvidím.
Něco mi říká, že ano.
Promiňte.
Vy jste Didi Santos Corderová?
To jsem. A vy jste?
Doktor Benjamin Cole.
Bývalý kolega mě požádal, jestli vám to nemůžu doručit,
i když netuším proč.
„Didi, postarej se o Bena.
Je to velmi tvrdohlavý profesor a potřebuje tvou pomoc. Charles.“
Jste také profesorem strojírenství?
Bože, ne.
Ne. Učím…
Učil jsem anglickou literaturu
až donedávna, kdy jsem…
No, já…
Jsem v důchodu.
Díky za doručení, Bene.
Promiňte, máte radši Benjamin nebo Ben?
Mám radši doktor Benjamin Cole.
Můžu se zeptat, co ten vzkaz říká?
Hledám někoho, kdo by zrekonstruoval knihovnu a Charles si myslel,
že by to bylo něco pro vás. Můžu vám ji ukázat?
Asi můžete.
Mám rád pěkné knihovny.
Naše vám asi bude malá, ale možná byste ji mohl vylepšit.
Můžeme si cestou dát kávu, jestli chcete.
Zanedlouho bude happy hour, pokud se chcete chvíli zdržet.
Jak se vám líbila ta knížka?
Jaká?
Nechtěli po mně přečíst knihu. Chtěli, abych si přečetl Hon na ponorku.
- Máš problém s mým výběrem? - Několik.
Zápletka je přitažená za vlasy, dialogy dětinské
a strukturou věty to z Hemingwaye dělá Marcela Prousta.
Prokristapána, já to už nedávám.
Zbavili jsme se jednoho pompézního profesora a dostaneme dalšího?
- Líbilo se vám to, nebo ne? - Nemohl jsem se odtrhnout.
Srdce mi bušilo jako o závod. Panebože, to byl ale napínavý příběh.
A z přebalu jsem vyčetl, že Jack Ryan má další dobrodružství?
Ano, ale nečtěte ty knihy. Podívejte se na filmy.
Všichni herci, co ho hrají, jsou úžasní.
Alex Baldman, Harriston Ford,
Jim… Office…
- Boston Batman… - No výborně.
Možná bychom měli ustavit i filmový klub.
Ne, Calbert nás donutí sledovat Caddyshack po milionté.
Je to klasika.
Co ty děláš v knižním klubu?
Vždyť tu ani nežiješ.
Šup. Padej.
To vypadá, že si nakonec budeme rozumět.
Mazej, Kecale.
Překlad titulků: Kateřina Richard