WELCOME TO SAMDAL-RI
Mi-ja…
Det fanns en tid då vi förtärdes av sorg.
Älskling! Vart ska du?
Det här är inte rätt tillfälle…
Mamma.
Älskling, snälla…
Släpp mig.
Sang-tae…
Sang-tae.
Låt mig gå in.
Låt mig ta ett sista farväl av Mi-ja.
Sang-tae…
Sang-tae.
En gång bara.
Ge mig bara en chans att farväl av henne.
Jag vill se henne en sista gång!
Låt mig ta ett sista farväl av henne, Sang-tae.
Du skulle ha dött ensam!
Varför dödade du min dotter? Du skulle ha dött ensam!
Varför dödade du min dotter? Varför?
Stick! Jag sa stick!
-Fru Yang. -Varför?
-Stick! -Fru Yang.
-Jag är ledsen, fru Yang. -Stick!
-Fru Yang. -Kära nån!
Jag vill inte se dig! Stick!
BEGRAVNING
Jag kan inte leva utan dig!
Jag kan inte leva utan dig, Mi-ja!
Vi kunde knappt uthärda vår egen sorg, det var svårt nog.
Än mindre kunde vi ta till oss varandras smärta.
BU MI-JA, KO MI-JA
BU MI-JA
Vår smärta sargade våra hjärtan för mycket på den tiden.
AVSNITT 14 NÄR TÅRARNA TORKAR
Otroligt.
Är han fortfarande sån?
Han tog ut sin ilska på mamma då med.
Hon knäböjde och bad honom om förlåtelse i åratal.
Det stämmer.
Jag var väldigt ung då, men jag minns.
Hon kunde inte lämna huset på flera år.
Men han har ändå varit sån ända sen dess.
Det stämmer inte.
Han gjorde så för åtta år sen så att Yong-pil och Sam-dal skulle göra slut.
Han var tyst ett tag
och nu har han börjat igen.
Pappa, vad sa du? Gjorde han så här för åtta år sen?
Betyder det att de tvingades göra slut då?
På grund av herr Cho?
Seriöst? Lägg av.
Så han är besvärlig igen på grund av dem?
För att de fortfarande gillar varandra?
Märker ni också att de gillar varandra igen?
Det är inte "igen".
De slutade aldrig att gilla varandra.
Det var konstigt att Sam-dal aldrig träffade en trevlig kille
efter uppbrottet med Yong-pil.
Yong-pil har visst varit singel hela tiden.
Är det inte uppenbart, pappa?
De var inte som vanliga par. De var oskiljaktiga sen födseln.
Det måste ha varit svårt att gå vidare.
Jag lider med mamma.
Den uslingen…
-Vänta. -Vart ska du?
Jag ska stoppa detta en gång för alla.
Pappa, snälla. Gå ingenstans nu.
Mamma har redan försökt.
Såg du henne inte?
Just det.
Jag har aldrig sett henne konfrontera honom.
Hon vågade aldrig prata med honom.
Herr Cho verkade också förvånad.
Klart att han var det.
Det var första gången på 20 år jag hörde henne nämna fru Bu.
Hon valde inte att inte nämna henne på 20 år.
Hon kunde inte.
Hon vågade inte.
CHO YONG-PIL HAR ÄNTLIGEN KONSERT PÅ OPERAN
Är du den enda som lider?
Är du den enda som sörjer?
Jag lider lika mycket som du.
Jag saknar henne lika mycket som du.
Jag gör också det!
Jag saknar också Mi-ja!
VARMT
Det kunde ha varit farligt om högvattnet var lite högre.
Varför gick du dit vid högvatten?
Såg du inte varningsskylten?
Vi måste prata.
Yong-pil.
Ja?
Minns du när vi var små
och jag fick skärsår när jag åt godis för att jag inte visste när jag skulle bita?
Självklart.
Så jag sa alltid när du skulle tugga.
Ja.
Vi har gjort det ända sen vi var barn.
Jag insåg efter vårt uppbrott
att jag fortfarande inte hade lärt mig.
Jag trodde att du jämt skulle finnas där.
Så fortsatte du att skära dig?
Nej.
Jag slutade äta godis.
För varje gång jag skar mig…
…påminde det om dig.
Och då gjorde det ännu ondare.
Så jag slutade äta godis.
Jag jobbade hårt
och undvek allt som påminde om dig.
Det funkade inte riktigt.
Men du var annorlunda.
Vad menar du?
Du försökte varken undvika…
…eller glömma mig.
Årets sommarkoncept för Magazine X
är speglar.
Det fanns inte ett ögonblick i mitt liv…
CHO YONG-PIL
som du inte var en del av.
2023 BÄSTA FOTOGRAF, CHO EUN-HYE
Led du inte?
Jo.
Jag led.
Men…
Tänk om jag försökte glömma dig så mycket…
…att jag faktiskt lyckades?
Tänk om jag försökte
minnas ditt ansikte
för att jag saknade dig…
…men inte kunde?
Du betyder så mycket för mig.
Sam-dal, du förstår,
…jag ville inte vara utan dig i en enda sekund.
Det var därför…
…jag inte glömde bort dig.
Yong-pil, jag vill inte…
…ha en ensidig kärlek.
Jag vill inte det.
Vi försökte gå vidare i åtta år, men det gick inte. Vad kan vi göra?
Är inte en ensidig kärlek orättvist?
Så låt oss bara…
…göra det.
Låt oss vara ett par.
Låt oss bara älska varandra, okej?
Ja.
Det gör vi.
Älskar.
Vi bara älskar varandra.
-Sam-dal. -Ja?
Även om pappa vägrar acceptera oss
får du inte släppa mig som för åtta år sen.
Det ska jag inte.
Jag släpper dig inte.
Jag släpper dig aldrig igen.
Förresten…
Även om din pappa aldrig ger oss sin välsignelse,
låt oss alltid hålla fast vid varandra även om det gör ont.
-Okej? -Okej.
Okej.
Jag går nu. Hej då.
Vad är detta för självömkan?
Häll upp ett glas.
Sang-do.
Berätta bara hur du känner för Sam-dal.
Jag vet allt. Jag har alltid vetat.
Du är så ihärdig. Det har gått åratal.
Jösses.
Gyeong-tae tror att
Yong-pil och Sam-dal vill bli ihop igen.
Berätta innan det är för sent.
Berätta?
-Vad händer då? -Det är upp till henne.
Du kommer må bättre när du slutar undertrycka dina känslor.
Ja, men Sam-dal kommer att må dåligt.
Det är…
Det är nåt hon får ta itu med.
Vet du vad?
Jag sa att jag gillade nån och hon ville hjälpa mig.
Hon har aldrig haft känslor för mig.
Det blir hon som mår dåligt
och känner sig obekväm
om jag berättar hur jag känner.
Det vore själviskt av mig.
Kom igen, Sang-do.
Jag hade aldrig nån chans.
Även välbyggda byggnader får sprickor
efter några årtionden.
Så hur är det möjligt…
…att jag fortfarande…
…inte har den minsta möjlighet
att komma mellan dem?
Det är jag som inte vill ha med AS att göra.
Bara tanken på dem ger mig rysningar!
Tja…
Okej, jag förstår.
Vad är det?
Är det inte ett bankfel?
Mina kreditkort funkade utmärkt tills i morse.
Herrn…
Bomben har äntligen exploderat.
Va?
Vad menar du? Du gör mig nervös.
Vad står på, sekreterare Ko?
Va? Pratar du om mamma?
Ja.
Vi var så chockade. Hon har aldrig betett sig så mot honom.
Var är hon? Ute?
Och vad är din plan?
Att trösta henne?
Bara spela dum.
Var inte löjlig.
Kom igen.
Sen då? Ska du göra slut med Yong-pil igen?
-Va? -Bara spela dum
och bli ihop med honom.
Jag förstår.
Tänk över det.
Hon uttryckte äntligen sina känslor för herr Cho efter 20 år.
Hon släppte ut allt.
Vet du inte varför?
Jag vet.
Om ni gör slut igen
kommer mamma känna skuld över det.
Förstår du?
Ja.
Jag vet att det stör dig,
men lämna det åt de äldre.
Och skyll inte på dem sen.
Du beter dig som en storasyster.
Jag var alltid storasystern.
Om du förstod, säg till Yong-pil att du vill bli ihop med honom igen.
Vad pratar du om?
Ni måste vara i ett förhållande först om ni ska övertyga herr Cho.
Ska ni bara bli ihop igen om han godkänner det?
Skynda dit och säg att du vill vara ihop med honom.
-Annars gör jag det. -Är du galen? Skulle du göra det?
-Yong-pil! -Vi är redan ihop igen!
Vad sa du?
Vi blev ihop igen.
Är ni ihop igen? Hur kommer det sig?
Jag menar, sen när?
-Igår. -Igår?
Jag känner mig så förrådd.
Var ni kärlekskranka när vi hade kaos igår?
Titta hur hon ler.
Berätta allt.
Otroligt.
Lägg av!
Berätta vad?
Är du lycklig?
Ja.
CHO YONG-PIL 6:E ALBUMET NÄR TÅRARNA TORKAR
Vad är det?
Yong-pil och jag är ihop igen.
Jag tänker inte hållas tillbaka längre.
Vi gör aldrig slut igen.
Så, mamma,
känn ingen skuld längre.
Var inte ledsen.
Bra jobbat.
Du gjorde rätt.
-Fort. -Sover du utomhus?
Va?
Du sa att de här var oanvändbara och tunga.
När då? Jag gillar såna här grejer som gör saker mysiga.
Du går med Sam-dal, va?
Hur många kragar har du? Vilken fjant.
Två.
Vi ses.
Se hur han skuttar iväg. Jösses.
Jag är så avundsjuk.
Så avundsjuk!
Förresten, varför åkte du till Sagyemul?
Var det för att Tyndalleffekten var bäst där?
Ja.
Hur visste du det?
Jag vet allt.
Men Tyndalleffekten syns bäst vid soluppgång på vulkaniska koner.
Verkligen?
Ska vi åka till en i övermorgon?
Molnen är låga, då syns de bra.
Vi får åka tidigt på morgonen för att se soluppgången.
Ja, solen går upp.
Vad sägs om detta?
Vi kan väl campa imorgon?
-Campa? -Ja.
Så…
Vill du tillbringa natten där?
Ja.
Bara vi?
Ska vi bjuda med Gyeong-tae?
Varför skulle du ta med honom när det är vi två?
Vi åker.
Vad mer behöver jag?
Det blir kallt så jag får packa handvärmare.
Låt se…
De var här, tror jag. Var är de?
Här är de.
Men behöver jag dem verkligen?
Det är varmt än.
Och de är tunga.
Vad gör du här?
Vad gör du i mitt hus?
Va? Mamma?
Sätt dig och ät, Yong-pil.
-Det är sjöborre och sjögrässoppa. -Va?
Varför står du där? Ska du inte äta?
Har du blivit galen?
Varför skulle jag äta det? Gå nu när jag ber snällt.
Gå till ditt rum då.
Jag är här för att ge Yong-pil mat.
Sätt dig, Yong-pil.
Va?
Okej.
Din lilla…
Varför ger du min son mat?
Sang-tae,
han är min son också.
Kommer du inte ihåg?
Precis som mina tre döttrar är Bu-Mijas barn,
är han min son också.
Mi-ja och jag gav ett löfte.
Får en mamma inte ge sin son mat?
Är du hans mamma?
Du dödade hans mamma!
Jag dödade henne inte!
Om det är sant, varför är jag kvar?
Jag hade blivit fängslad för länge sen!
Är du galen?
Har du glömt allt du gjorde?
Jag har bett dig om förlåtelse i 20 år.
Hur kan jag vara vid sunt förnuft?
Jag levde som en syndare,
och våra barn blev också syndare.
Jag tänker inte vara det längre.
För Mi-jas skull.
För våra barns skull!
Jag tänker inte vara sån längre.
Du har verkligen tappat förståndet.
Jösses.
Det finns soppa i kylskåpet. Värm upp den till middag!
Jag hade hållit tillbaka mina känslor i 20 år.
Yong-pil,
tyck inte illa om din pappa oavsett vad han gör.
Jag kan inte se din mamma i ögonen i så fall.
Sån mor, sån dotter.
Sam-dal sa samma sak.
Okej, jag förstår. Oroa dig inte.
Ät upp nu.
-Sätt resten i kylskåpet. -Okej.
Jag går nu.
Tack för maten.
Pappa.
Vad är det? Är du glad över att hon lagade din mat?
Ja, det är jag.
Kom och ta en titt, se vem hon lagade maten till.
Vem gillar kryddade snäckor utan gurka, sjöborre och sjögrässoppa med bräken?
Det är dina favoriter, inte mina.
Det är uppenbart att hon lagade det till dig.
Pappa, kasta inte ut den mer.
Okej?
Sam-dal!
-Cho Sam-dal! -Jag kommer!
-Fröken Cho! -Fröken Cho!
Vad i hela världen?
-Kära hjärtanes! -Fröken Cho!
Vad gör ni här?
Vad hände?
Vi kom efter att vi skickade materialet.
Du behöver assistenter även om utställningen är liten.
Det stämmer.
Men det finns inte mycket att göra nu. Jag har bara tagit foton.
Tur att vi är här. Jag misstänkte detta.
Du tar fotona helt själv utan nån hjälp.
Hon har rätt.
Jag är inte helt ensam.
De gav mig en assistent.
Det hade varit bättre om jag vetat att ni skulle komma idag!
Så det här är ditt hus.
Jag har aldrig sett dig sån här.
Du såg sofistikerad och cool ut i Seoul…
Ser jag ut som en bondlurk nu?
Nej, bara som en vanlig tjej.
Behandla mig så då.
-Det kan jag inte. -Okej.
Oj, just det!
i fall du skulle behöva det,
tog jag med filmutrustning och rekvisita.
Vad gör vi först?
Ni behöver inte jobba direkt, ni kom precis.
Jobba inte idag. Vila er. Och sen…
Sam-dal, vi jobbar nu!
Sa han att ni ska jobba?
Tja…
Ett ögonblick.
-Vila. Och ät detta. -Okej.
Jag kommer strax.
Vi jobbar nu.
Säg inte så. De är här för att jobba med mig.
Men vi skulle ju gå…
Jag ska försöka lämna dem här, okej?
-Ge mig lite tid. -Men…
-Tajmingen är… -Fröken Cho, vi är redo att jobba.
Ni kan inte campa första dan här. Det blir för tröttsamt.
Hon har rätt. Ni får svårt att sova.
Det finns inget ställe att duscha på, det är obekvämt.
Precis.
Det blir bara han och jag idag.
Det finns många kaféer längs stranden.
-Gå dit och… -Fröken Cho, det räcker.
Vi kom för att jobba, inte för att åka omkring i Jeju.
Det var du som sa: "Du, Eun-bi. Nu jobbar vi."
Just det.
Varför gjorde jag så?
Det är normalt att inte duscha eller sova under plåtningar.
Förresten, den här utställningen är fantastisk.
Du fick till och med en assistent.
Vädret är så fint.
Hon är skötsam igen.
Är hon verkligen samma fru Yang som jagade upp sig igår?
Hon lugnar sig snabbt efteråt.
-Jaha. -Ja.
Jösses.
Jag vet inte om hennes demens rör till det för henne
eller om hon bara saknar sin dotter så mycket.
-Jösses. -Förmodligen både och.
Jag undrar hur fru Ko mår.
Fru Yang drog ut en massa hår på henne igår.
Det är tur att hon har mycket hår.
Du är otrolig.
Tack och lov att hon har hår kvar.
-Är hon okej? -Sang-tae.
Var hon stressad igår?
Nej, men jag var det.
Tar hon sin medicin ordentligt?
Jag kanske också har demens.
Jag glömmer att ge henne den.
Mamma, se till att ta din medicin.
-Jag ska jobba. -Okej.
Sang-tae.
Mi-ja…
Tyck inte illa om henne.
Varför skulle jag tycka illa om min fru?
Oroa dig inte.
Ja, jag skickade det express.
Finns det lediga tjänster?
Ja, de anlitar bara de med erfarenhet.
Du har en chans om inte AS stoppar dig.
Du fick gott resultat.
Självklart. Jag var bland de bästa.
Men jag är osäker.
Jag vet att du vill jobba igen.
Ja, det vill jag.
Tack ändå. Jag är skyldig dig en middag.
CRYSTAL MOTEL
Vänta. Varför kommer han ut därifrån?
Sekreterare Ko.
Ja, herrn?
Jag betalar dig tre gånger mer än vad min bror betalade dig.
Det stämmer.
Så hur kunde du låta mig tillbringa natten här?
Jag har så ont i ryggen.
Jag skulle ju betala tillbaka.
Jag är ändå inte rik nog att betala 500 000 won för ett hotellrum.
Hade inte råd med mer.
Du har ett kreditkort.
Min fru dödar mig om hon ser ord som "motell" eller "hotell"
på mitt kreditkortsutdrag.
Men om du berättar sanningen…
Om jag berättade sanningen om hur min chef
ertappades med att flytta nöjesparken från Namdal-ri till Samdal-ri
och övergavs av direktören
skulle jag förmodligen avskedas.
Direktören har inte övergivit mig.
Hur fick pappa reda på det så snabbt?
Hej, vad bra att du är här, Jin-dal.
-Hej, herrn. -Alla stack i morse.
Vart då?
-Tillbaka till Namdal-ri. -Va?
Invånarna är upprörda.
De känner sig förrådda.
Hur kunde han sticka efter att ha bett invånare
ta sig tiden att samlas här?
Jag ska ta reda på det.
Herregud.
Jösses.
Där är han.
Sekreterare Ko.
Fortsätt köra. Stanna inte.
Va?
Hallå, vad var det?
-Jeon Dae-yeong! -Okej.
Herrn, du kan inte fly så här för alltid.
Hon förtjänar en förklaring.
Hur kan jag förklara nåt när jag skröt om att hon kunde lita på mig?
Åk då tillbaka till Seoul och övertyga direktören.
Han spärrade mitt kreditkort. Vet du inte vad det betyder?
Han vill ha bort mig från projektet.
Vad är din plan då?
Vad tror du?
Jag borde ta tillbaka projektet till Samdal-ri till varje pris.
-Jag älskar det! -Jag med!
-Det är så fint! -Så vackert!
Tja…
Dina vänner från fastlandet…
är så oskyldiga.
-Så vackert! -Ser det bra ut?
Jag vill också ta en.
De är väl inte direkt typen som tänker på andra.
Tja…
Förresten, hur många tält tog du med?
Jag tog med två stycken.
Vi måste dela upp oss i par.
Tre får inte plats i ett.
Fröken Cho, kom fort!
Skynda på!
Låter bra.
-Skål. -Skål.
Det är första gången jag dricker vin utomhus.
Verkligen.
Tänk att du tog med vin.
Tja, tanken var
att ha en mysig…
Det är så mysigt och fantastiskt.
Det måste ha varit tungt att bära.
Ja, det var väldigt tungt.
Jag bar också tälten så mina axlar är…
-Verkligen? -Ja, här.
Ska jag massera dem?
-Ja, här. -Här?
Här.
Här?
Fröken Cho, du har förändrats mycket sen du flyttade tillbaka hit.
Jag?
Hon har rätt. Du är helt annorlunda.
Du pratar annorlunda också.
Var inte löjlig. Jag är samma person.
I Seoul
var du alltid spänd och fokuserad ifall du gjorde ett misstag.
Men du verkar så avspänd här.
Vi dricker och du filmar inte ens det.
Du filmade dig när du drack ensam, av försiktighet.
Jag har faktiskt aldrig filmat mig själv i Jeju.
Det kanske är för att du är med nån du är bekväm med.
Jag var bekväm med er också.
-Verkligen? -Självklart.
-Verkligen? -Skål för det.
Visst är det kallt?
-Jag tycker det. -Fryser ni? Vänta.
Varsågoda.
-Tack. -Tack.
Tack.
Här är din filt.
Vad är det?
Vadå?
Inget.
Förresten,
jag antar att ni inte hittade andra jobb.
Vi fick alla slags erbjudanden.
Vi fick mycket respekt för att ha jobbat för fröken Cho.
Jag förstår.
Varför väntar ni på mig då? Vem vet när jag åker tillbaka.
Hitta andra jobb.
Nej.
Vi vill bara jobba för dig.
Ditt hus verkade väldigt rymligt.
Vi kan städa det.
-Ja. -Är ni galna?
Varför ger ni upp era jobb? Gör inte det.
Det gör vi inte och vi följer alltid med dig.
Just det.
Jösses.
Vem lärde er att säga så känslosamma saker?
Skål.
LUCKY-BUTIKEN
Hej, Sang-tae.
Dae-seong, vart ska du?
Till restaurangen.
-För att ge dem växel. -Okej.
Dricker du ensam igen?
Vi dricker tillsammans. Jag måste bara ge dem växeln först.
Drick här, okej?
-Okej. -Okej.
Okej.
Stick, annars får du ångra det.
Yong-pil och Sam-dal
träffades inte på åtta år.
Provocera mig inte.
Men de slutade aldrig gilla varandra.
Sådan far, sådan son.
Vad sa du?
Har du dödslängtan?
Ja!
Du bryr dig bara om din döda fru
och har struntat i din sons smärta de senaste åtta åren.
Va?
Hur vågar du tala så till mig?
Vad mer vill du?
Min fru har gråtit sig till sömns varje natt i tio år
efter att din fru gick bort!
-Okej? -Din lilla…
Hon kunde inte prata om sin smärta för att hon kände skuld.
Hon grät ensam under en filt!
Hur vågar du, Pan-sik?
Vill du verkligen dö?
-För fan. -Din jävel.
Pan-sik, din lilla…
Vad vet du?
Och du?
Vad vet du om nåt?
Din lilla…
Hur vågar du?
Varför slåss ni?
Din…
Du vet ingenting.
Min syn blir allt suddigare
och mitt minne sviktar.
Vissa dar
stirrar jag på hennes foto hela dan
för att jag har glömt hur hon såg ut.
Så vad vet du?
Du vet ingenting!
Klart.
Varsågoda. Mandarinerna är goda.
Allt är klart. Ursäkta dig från de oinbjudna gästerna.
Det är han, va?
Cho Yong-pil, den enda besökaren på galleriet.
Jag visste inte att ni var barndomsvänner och jobbar ihop.
Dejtar ni?
Du!
Hon kom hit efter vad Cheon Chung-gi gjorde.
Tror du att hon vill dejta?
-Just det. -Ja.
Jag är ledsen.
Ska vi gå och lägga oss?
Det är sent. Lämna detta och gå in.
-Är det okej? -Visst.
Okej.
Kryp in ordentligt i sovsäckarna. Det är kallt ikväll.
Godnatt.
Fröken Cho, vänta.
-Va? -Är inte Cho där?
Jo, men tältet är för två personer. Jag kan sova där med.
Va?
Vi har känt varann i 38 år. Det är okej.
Gå och lägg er. Gå.
Kom igen. Det är inte rätt.
Vi är smala båda två, vi får plats.
Jag sover på sidan ändå.
Var inte löjliga. Sov bekvämt. Det är okej.
Ha det inte obekvämt.
-Vi sover ihop. -Hörni.
Jag är okej.
-Vi är också okej. -Men jag…
-Nej. -Jag sa att det går bra!
Jag är okej med det!
-Det är okej! -Hörni!
Vi dejtar.
Så det är okej.
Jösses.
Jag är ledsen.
Jag hade ingen aning att de skulle komma hit.
Jag är ledsen, okej?
Vad är deras problem egentligen?
Varför hindrar de oss när vi dejtar?
Varför?
Jag sa att vi bara har varit ihop i två dar, så de…
Det kvittar om det bara har gått två dar.
Jag tog med vin och hängde upp lampor, det var så olikt mig.
Jag gjorde allt.
Kom igen, jag sa att jag var ledsen!
Jag var lika ivrig. Jag tog inte ens med handvärmare.
Varför inte?
För jag tänkte att du skulle hålla mig varm.
Vi åker igen en annan dag, okej?
Okej.
Ska de följa med igen?
Nej, vi lämnar dem oavsett vad.
Verkligen?
Ja, vi lämnar dem.
Vi gör oss av med dem på berget och ger dem åt rådjuren.
Jag vet att de verkar lite korkade,
men de är viktiga för mig.
Jag märkte det.
De gillar dig verkligen.
Ja.
Men ändå
lämnade jag dem.
Ta buss 7780 mot Bongsan och gå av i Samdal-ri.
Hej, herr Cho.
Måste du
fortsätta träffa henne…
…trots att jag är emot det?
Ja.
Varför?
För att…
…Sam-dal är den enda för mig.
Precis som mamma var den rätta för dig.
Jag…
…kan inte leva utan henne.
Bu Mi-ja är kvinnan du alltid kommer älska och minnas.
För mig är det Sam-dal.
Så,
även om mindre än med mamma…
Kan du försöka tänka på mig med nu?
Vad…
Vad har hänt med ditt hår?
Cho Yong-pils hår.
Liknar det inte hans hår?
Min kära vän…
Jag vill krossa skallen på dig. Är du tokig?
Det är inte alls likt.
Verkligen?
Synd. Jag betalade dyrt så du skulle gilla det.
Du, Cho Song-tae.
Varför gillar du mig så mycket?
Jag vet inte. Jag gillar allt som är du.
Hela du, från topp till tå. Allt.
Det behövs inget skäl.
Mitt hjärta tillhör Cho Yong-pil.
Det finns ingen plats där för dig.
Det går bra för mig,
för du finns i mitt hjärta.
Även om Cho Yong-pil finns i ditt just nu
kanske jag nån gång får en chans
att ta mig in i ditt hjärta.
Tänk om du aldrig får det?
Ja…
Jag kan inte hjälpa det.
Kom nu, Ha-yul…
Va?
Var är hon?
Cha Ha-yul!
Varför kommer du därifrån?
Sätt på det här.
Det är moster Jin-dals.
Varför ska jag ha det?
Du behöver ett halsband runt halsen.
Jaså?
Då sätter jag på mig mitt.
Sätt bara på dig det.
Det är vackert.
JEJU DELFINCENTER
Vad är hon så fokuserad på att rita?
HA-YULS DRÖM ÄR…
Jag sa ju att hon skulle ha kul.
Tack.
Vilket fint halsband.
Det här?
Det är…
Tack.
Vad är det?
Detta?
En gåva till Ha-yul.
Plakaten som Ha-yul gjorde sist var en hit.
Alla ville hålla dem.
Hon är konstnär.
Verkligen?
Hon donerade sin talang för en god sak.
-Så det är till henne? -Ja.
Jag ville göra plakat för att visa missnöje mot nöjesparken.
Men flyttade de den till Namdal-ri?
Ja.
Varför suckar du? Det är väl bra?
Haenyeo röstade nej.
Med en nöjespark här behöver min mamma inte dyka längre.
Tja…
Min mamma borde inte dyka på grund av hjärtproblem,
men hon insisterar.
Nöjesparken skulle hindra henne från att dyka.
Jag förstår.
Jag visste inte att hon har hjärtproblem.
Jo.
Du då? Var du emot det på grund av delfinerna?
Ja.
Höga ljud kan vara farligt för dem.
Byggandet kommer att väsnas.
Min mamma är extremt envis.
Hon kan vara i fara när hon dyker.
Hon bryr sig inte om att hennes döttrar oroar sig för henne.
Varför följer du inte med henne?
Va?
Du kan också dyka om du är orolig.
Du var simmare förut.
Det är sant.
Nej, det är löjligt. Jag är ingen haenyeo.
Bli en då. Vad stoppar dig? Du är orolig för henne.
Det är sant.
Mamma.
Hej, Ha-yul.
Kom, sätt dig.
Okej.
Det här är till dig.
Det är för att du ritade plakaten så fint.
Jag förstår. Tack.
Du vill väl växa upp fort?
Ät upp det så att du blir lång.
Okej.
Ha-yul, jag vill att du förblir så här liten.
Du får inte bli vuxen.
Mamma, det vore hemskt om jag förblev så här liten för alltid.
ANSÖK TILL VÄRLDSMETEOROLOGISKA ORGANISATIONEN
Jösses, jag vet att du gärna vill åka.
Anmäl dig.
Glöm det. Jag ska inte dit.
Är det inte synd att ödsla dina färdigheter här?
Snart blir du för gammal för att åka dit.
Jag sa glöm det. Jag åker inte.
Vad har du att förlora? Anmäl dig bara.
Hallå?
Hej, hur är det?
Herr Cho sjukanmälde sig och dök inte upp idag.
Har det hänt nåt?
Va? Min pappa?
Pappa.
Va?
Vad gör du här då?
Vet du var han kan vara?
Yong-pil.
Jag vet var han är.
Han gick nog till mamma.
Betyder det
att han är i templet?
Ja.
Jag ringde dem.
De sa att han är där.
Han måste ha åkt i morse.
Vet du vad?
Jag hade börjat hoppas.
Jag trodde att han äntligen brydde sig om mina känslor.
Men jag hade fel.
Upp med dig. Vi hämtar honom.
Vad ska jag göra?
Han har byggt upp en mur omkring sig.
Den går inte att riva.
Jag vet inte…
…vad jag ska göra längre.
Yong-pil.
Vad är det?
Kom du hit själv så att jag kan bli arg på dig?
Du kan bli arg om du vill.
Ogillar du mig inte?
Är du inte rädd för mig?
Nej.
Jag har aldrig ogillat dig eller varit rädd för dig.
Varför inte?
För jag vet att du inte hatar mig.
Jag vet…
…att du bara älskade fru Bu väldigt mycket.
Jag minns hur mycket du gillade mig.
När jag var yngre sa du alltid: "Bli min dotter, Sam-dal."
Du brukade säga det.
Det som smärtade mest…
…var att samma man som gillade mig så mycket…
…plötsligt började ogilla mig.
Du förändrades bara så där.
Det sårade mig verkligen.
Kom du inte hit för att övertyga mig?
Jag ville öppna mitt hjärta.
Det är nåt jag alltid velat säga.
Du kan ogilla mig, men jag skulle inte göra samma sak mot dig.
Jag vet varför du behandlar mig så här.
Så jag ska vänta.
Jag ska ta Yong-pils hand och vänta.
Jag ska vänta på dig, herr Cho.
Sam-dal.
Ja?
Måste det verkligen vara Yong-pil?
Du vet hur jag känner.
Jag har bara haft känslor för honom.
Och jag kommer förmodligen att älska honom
så länge jag lever.
Har du sett det här häggträdet?
Jag är det här trädet.
Vad menar du?
Ingen av byborna bryr sig om det,
men det blockerar vinden och ger oss skugga.
Precis som med häggträdet kommer jag älska dig för alltid,
även om du inte älskar mig tillbaka.
Menar du det?
Självklart.
Jag ska älska dig till den dag jag dör.
Jag ska bara omhulda dig
och…
bara älska dig.
Kära nån.
Sam-dal.
Vad gör du här?
Träffade du min pappa?
Ja.
Sam-dal!
Herr Cho.
Ni har
min välsignelse.
Ursäkta?
Älska varandra!
Gör det.
WELCOME TO SAMDAL-RI
EPILOG
Cho Sam-dal…
CHO SAM-DAL TILL JEJU- OCH VÄDERUTSTÄLLNINGEN
Hallå, är du reportern?
Hur mår du?
-Fru Cho! -Fru Cho!
Vad gör vi med vår utställning?
Jag vet inte hur reportrarna fick veta men det är kaos.
-Men att ställa… -Jag ställer inte ut.
Jag behöver inte göra det.
Jag hittade det!
Bangs andra konto.
Nu är du i världens trubbel. Vi tar farväl nu.
-Farväl? -Du, Eun-hye…
-Rädda mig. -Är du helt från vettet?
Varför gör du dig till svart får genom att hjälpa mig?
För att jag älskar dig.
Jag älskar dig.
Varför vill du ge upp i din hemby?
Vi har utställningen här.
-Här? -Ja, kom igen.
Vi får inte ge upp.
Undertexter: Jeni Orimalade