BUN-VENIT ÎN SAMDAL-RI
Mi-ja…
A fost o vreme când eram măcinați de tristețe.
Scumpo! Unde te duci?
Scumpo, nu e momentul. Nu acum…
Mamă!
Mamă, te rog, nu…
Lasă-mă!
Sang-tae…
Sang-tae.
Lasă-mă să intru!
Lasă-mă să-mi iau bun-rămas de la Mi-ja!
Sang-tae!
Măcar o dată.
Lasă-mă să-mi iau bun-rămas de la ea măcar o dată!
Vreau s-o mai văd încă o dată!
Lasă-mă să-mi iau bun-rămas de la ea, Sang-tae!
Trebuia să mori doar tu!
De ce mi-ai ucis fiica? Trebuia să mori doar tu.
De ce mi-ai ucis fiica? De ce?
Pleacă! Am spus să pleci!
- Doamnă Yang! - De ce?
- Pleacă! - Doamnă Yang!
- Îmi pare rău, doamnă Yang! - Doamne!
- Doamnă Yang! - Doamne!
Nu vreau să te mai văd. Pleacă!
ÎNMORMÂNTARE
Nu pot să trăiesc fără tine!
Nu pot, Mi-ja!
Abia reușeam să îndurăm durerea din noi,
darămite să acceptăm și durerea altora.
BU MI-JA, KO MI-JA
BU MI-JA
Durerea a lăsat urme adânci în inimile noastre.
EPISODUL 14 CÂND LACRIMILE SEACĂ
Nu pot să cred!
El tot așa e?
Și-a vărsat nervii pe mama chiar și atunci.
I-a cerut în genunchi s-o ierte timp de ani buni.
Așa e!
Eram foarte mică atunci, dar tot îmi amintesc.
N-a putut să iasă din casă cu anii.
Dar el a rămas așa de atunci.
Nu e adevărat.
S-a purtat așa acum opt ani ca să se despartă Yong-pil de Sam-dal.
A stat tăcut o vreme,
dar acum a început din nou.
Tată! Ce ai spus? A făcut așa acum opt ani?
Asta înseamnă că au fost forțați să se despartă atunci?
Din cauza dlui Cho?
Serios? Nu se poate!
Se poartă așa acum din cauza celor doi?
Fiindcă este evident că se plac?
V-ați dat seama și voi că se plac din nou?
Nu „din nou”.
Nu au încetat niciodată.
Mi s-a părut foarte ciudat că Sam-dal n-a găsit un tip de treabă
după ce s-a despărțit de Yong-pil.
Am auzit că Yong-pil e singur de atunci.
Nu e evident, tată?
Nu erau un cuplu obișnuit. Erau suflete-pereche de la naștere.
Cred că a fost greu să treacă peste.
Îmi pare foarte rău pentru mama.
Neno…
- Stai! - Unde pleci?
O să termin cu tărășenia asta.
Tată, te rog! Stai potolit o vreme!
Mama deja a acționat.
N-ai văzut-o?
Are dreptate.
N-am mai văzut-o să-l înfrunte așa.
N-a avut curaj să vorbească cu el.
Domnul Cho părea și el surprins.
Evident că era!
A fost prima oară când am auzit-o vorbind de dna Bu în 20 de ani.
N-a ales ea să n-o menționeze.
N-a putut.
N-a îndrăznit.
REGELE CHO YONG-PIL PRIMUL CONCERT LA OPERĂ
Ești singurul care suferă?
Ești singurul care e îndurerat?
Sufăr la fel de mult ca tine.
Și mie îmi lipsește la fel de mult.
Îmi lipsește!
Și mie mi-e dor de Mi-ja!
CALD
Putea fi periculos dacă valul era puțin mai mare.
De ce te-ai dus acolo la flux?
N-ai văzut semnul de avertizare?
Yong-pil, trebuie să vorbim.
Yong-pil,
Da?
Îți amintești cum mă tăiam
la limbă când mâncam bomboane, fiindcă nu știam să mușc?
Normal.
Mereu îți spuneam să muști ca lumea.
Da.
Mereu ai fost așa.
După ce ne-am despărțit, am realizat
că n-am învățat s-o fac singură.
Credeam că o să fii mereu cu mine.
Te-ai tăiat tot timpul?
Nu.
N-am mai mâncat bomboane.
Fiindcă, de câte ori mă tăiam…
îmi aminteam de tine.
Și asta mă durea.
Așa că am renunțat la bomboane.
Am muncit pe brânci
și am evitat tot ce-mi amintea de tine.
Nu prea a funcționat.
Dar tu erai diferit.
Ce vrei să spui?
Tu nici n-ai evitat…
nici nu m-ai uitat.
Conceptul de anul acesta pentru Revista X
folosește oglinzi.
Parcă nu a existat niciodată un moment…
CHO YONG-PIL
…când n-ai făcut parte din viața mea.
CHO EUN-HYE, FOTOGRAFA ANULUI 2023
Tu n-ai suferit?
Ba da.
M-a durut.
Dar…
Dacă te-aș fi uitat cu adevărat
după atâta strădanie?
Dacă încercam
să-mi amintesc fața ta,
fiindcă-mi lipseai așa mult,
și nu puteam?
Însemni mult pentru mine.
Vezi tu, Sam-dal,
să trăiesc fără tine nici măcar o clipă.
Da, acesta e motivul…
pentru care nu te-am uitat.
Yong-pil,
nu vreau o relație unilaterală.
Nu vreau.
Am încercat să ne uităm reciproc opt ani, dar n-a mers. Ce putem face?
O iubire neîmpărtășită e nedreaptă.
Așa că…
Hai s-o facem!
Hai să avem o relație!
Hai să ne iubim, bine?
Da.
Hai s-o facem!
Iubirea!
Hai să ne iubim!
- Sam-dal. - Da.
Nici chiar dacă tata e împotriva noastră,
nu mă poți părăsi.
N-am s-o fac.
N-am să te las.
N-am să te mai las niciodată.
Așadar…
hai să nu ne părăsim nici măcar dacă suferim
dacă tatăl tău nu ne va da binecuvântarea.
- Bine? - Bine.
Bine.
Plec acum. Pa!
Ce e cu tristețea asta pe tine?
Toarnă-mi un pahar!
Sang-do.
De ce nu-i spui lui Sam-dal ce simți?
Știu tot. Am știut mereu.
Ești perseverent. De ani de zile.
Isuse!
Gyeong-tae crede
că Yong-pil și Sam-dal încearcă să se împace.
Spune-i până nu e prea târziu!
Să-i spun?
- Și dacă-i spun? - Depinde de ea.
Măcar o să te simți mai bine dacă-ți descarci sufletul.
Eu o să mă simt mai bine, iar Sam-dal, groaznic.
Este…
Este ceva ce va trebui să înfrunte.
Știi ceva?
I-am spus că plac pe cineva și era dispusă să mă ajute.
N-a ținut niciodată la mine.
Deci ea se va simți rău
și incomod
dacă-i spun ce simt.
Ar fi o dovadă de egoism.
Zău așa, Sang-do!
N-am nicio șansă.
Chiar și cele mai solide clădiri se crapă
după câteva decenii.
Cum e posibil…
ca…
eu să n-am
nicio șansă?
Eu sunt cea care nu vrea să aibă de-a face cu AS.
Doar gândul îmi dă fiori!
Ei bine…
Bine, înțeleg.
Ce este?
Nu e o eroare bancară?
Cartea mea de credit a fost în regulă până dimineață.
Domnule…
Bomba a explodat până la urmă.
Ce?
Ce vrei să spui? Îmi dai emoții.
Ce este, dle secretar Ko?
Ce? Vorbești despre mama?
Da.
Am fost șocați. N-am mai văzut-o purtându-se așa cu el.
Unde e? Afară?
Și ce ai de gând?
S-o consolezi?
Fă pe proasta!
Nu fi ridicolă!
Stai aici!
Și ce? O să te desparți iar de Yong-pil?
- Ce? - Fă pe proasta
și începe o relație cu el!
Înțeleg.
Gândește-te!
În sfârșit, și-a deschis sufletul în fața dlui Cho după 20 de ani.
S-a descărcat.
Chiar nu știi de ce?
Fiindcă eu știu.
Dacă vă despărțiți din nou,
mama se va simți vinovată pe veci.
Înțelegi?
Da.
Știu că te macină,
dar lasă asta în seama adulților!
Să nu-i învinuiești mai târziu!
Ești o adevărată soră mai mare.
Mereu am fost așa.
Dacă m-ai înțeles, spune-i lui Yong-pil să vă împăcați!
Ce tot spui?
Întâi trebuie să aveți o relație, ca să-l convingeți pe dl Cho.
Vreți să vă împăcați doar după ce vă dă binecuvântarea?
Hai, du-te la el și invită-l în oraș!
- Dacă n-o faci tu, o fac eu. - Ai înnebunit? Ce te-a apucat?
- Yong-pil! - Ne-am împăcat deja.
Ce-ai spus?
Ne-am împăcat deja.
V-ați împăcat? Cum așa?
Când, adică?
- Ieri. - Ieri?
Doamne, mă simt trădată!
Deci voi o făceați pe porumbeii, în timp ce noi eram disperate?
Ia uite-o cum zâmbește!
Varsă tot!
Incredibil!
Hai!
Ce să vărs?
Ești fericită?
Da.
CHO YONG-PIL - AL ȘASELEA ALBUM CÂND LACRIMILE SEACĂ
Ce e ăsta?
M-am împăcat cu Yong-pil.
Nu mă mai abțin.
Nu ne vom mai despărți.
Așa că, mamă,
nu te mai simți vinovată!
Să nu-ți pară rău!
Bravo!
Ai făcut ce trebuia.
- Repede. - Dormi afară?
Ce?
Ai spus că astea sunt inutile și grele.
Când am spus asta? Îmi plac obiectele romantice.
Pleci cu Sam-dal, nu?
Câte bluze cu guler porți? Ce idiot!
Două.
Pa!
Ia uite-l cum țopăie!
Ce gelos sunt!
La culme!
Apropo, de ce te-ai dus la Sagyemul?
Pentru cel mai bun efect Tyndall?
Da.
De unde ai știut?
Eu știu tot.
Dar efectul Tyndall e cel mai vizibil la răsărit, pe conurile vulcanice.
Serios?
Mergem să vedem unul poimâine?
Norii vor fi jos, e momentul perfect.
Va trebui să plecăm devreme ca să prindem răsăritul.
Da, va trebui să prindem răsăritul.
Sau ce zici de asta?
Hai să mergem mâine cu cortul!
- Cu cortul? - Da.
Deci…
Stăm acolo peste noapte?
Da.
Doar noi?
Să-l luăm și pe Gyeong-tae?
De ce l-ai lua și pe el când suntem doar noi doi?
Hai să mergem!
Ce-mi mai trebuie?
Va fi frig, deci îmi trebuie mănuși.
Să vedem…
Erau pe-aici. Unde sunt?
Iată-le!
Chiar o să am nevoie de ele?
E cald afară.
Și sunt foarte grele.
Ce cauți aici?
Ce cauți în casa mea?
Ce? Mamă?
Stai și mănâncă, Yong-pil!
- Am arici de mare și supă de alge. - Ce?
Ce stai acolo? Ai de gând să mănânci?
Ai înnebunit?
De ce aș mânca asta? Pleacă până nu mă enervez!
Du-te în camera ta!
Am venit să-l hrănesc pe Yong-pil.
Stai jos, Yong-pil!
Ce?
Bine.
Cum îndrăznești?
De ce-i dai mâncare fiului meu?
Sang-tae,
e și fiul meu.
Nu mai știi?
Așa cum cele trei fiice ale mele sunt și copiii lui Bu Mi-ja,
și el e fiul meu.
Eu și Mi-ja ne-am promis ceva.
O mamă nu-și poate hrăni fiul?
Tu ești mama lui?
I-ai ucis mama.
Ba, n-am făcut asta!
Dacă e adevărat, de ce mai sunt aici?
Ar fi trebuit să fiu închisă de mult.
Ai înnebunit?
Ți-ai zis să uiți tot ce-ai făcut și să te dai în stambă?
Te-am implorat 20 de ani să mă ierți.
Cum să mai fiu normală după ce mi-ai făcut?
Am trăit ca o păcătoasă,
iar copiii noștri sunt și ei păcătoși.
Eu n-o să mai fiu așa.
De dragul lui Mi-ja.
De dragul copiilor noștri.
N-o să mai fiu așa.
Măi să fie, chiar ai înnebunit!
Doamne!
E supă în frigider. Încălzește-ți și mănâncă!
Mi-am înăbușit sentimentele 20 de ani.
Yong-pil,
nu-ți detesta tatăl indiferent ce ar face.
Nu voi putea da ochii cu mama ta dacă faci asta. Ai înțeles?
Mărul nu cade departe de copac.
Sam-dal a zis același lucru.
Bine, înțeleg. Nu-ți face griji!
Acum, mănâncă!
- Pune restul în frigider! - Bine.
- Eu plec. - Bine.
Mersi pentru masă.
Tată.
Ce este? Ești mulțumit că ți-a gătit?
Da, sunt.
Ar trebui să vii să vezi și tu, să vezi pentru cine a gătit.
Cui îi plac scoicile fără castraveți, aricii de mare, algele și ferigile?
Sunt preferatele tale, nu ale mele.
E evident că ți le-a făcut special ție.
Tată, nu le mai arunca!
Da?
Sam-dal!
- Sam-dal! - Vin!
Domnișoară Cho!
Ce naiba?
- Doamne! - Domnișoară Cho!
Ești bine?
Ce faceți aici?
Ce s-a întâmplat?
Am zis că venim după ce te ajutăm.
Ai nevoie de asistenți, indiferent de expoziție.
Așa e.
Dar nu sunt multe de făcut acum. Doar am făcut fotografii.
Mă bucur că suntem aici. Mă așteptam la asta.
Faci fotografiile de una singură, fără ajutor.
Are dreptate.
Nu sunt chiar singură.
Mi-au dat un ajutor.
Ar fi fost mult mai bine dacă știam că veniți azi.
Deci asta este casa ta!
Nu te-am mai văzut așa.
Păreai foarte sofisticată și senzațională la Seul.
Par țărancă acum?
Nu, dar parcă ești sora mea mai mare.
Tratează-mă ca atare!
- Nu pot. - Bine.
Bine.
În orice caz,
am adus echipament de filmare și recuzită în caz că ai nevoie.
Ce facem mai întâi?
Nu trebuie să munciți imediat.
Azi nu munciți. Ar trebui să vă odihniți.
Sam-dal, hai la treabă!
A zis să muncești?
Ei bine…
Lăsați-mă puțin!
- Destindeți-vă! Mâncați! - Bine.
Mă întorc.
Nu stau mult.
Hai la treabă!
Nu mai spune asta! Au venit aici să lucreze cu mine.
Dar am stabilit să mergem…
Lasă-mă puțin! Încerc să le las aici, da?
- Așteaptă puțin. - Bar…
- Timpul… - Dră Cho, suntem gata de treabă.
Fetelor, nu puteți merge cu cortul din prima zi. Ar fi prea obositor.
Are dreptate. Nu veți dormi bine.
N-o să aveți nici unde să vă spălați.
Exact.
Azi voi fi doar eu și el.
Sunt multe cafenele mișto pe plajă.
- Duceți-vă acolo și… - Ajunge, dră Cho!
Am venit la muncă, nu să ne plimbăm prin Jeju.
Tu mi-ai cerut să lucrez.
Bine.
De ce am făcut asta?
E normal să nu te speli sau să nu dormi la o ședință foto.
Apropo, expoziția de la ACM e extraordinară.
Ți-au dat și un asistent.
Vremea e așa plăcută!
Iar se poartă frumos.
Oare e aceeași doamnă Yang care a făcut criză ieri?
Se calmează repede după ce are crize.
- Da. - Da.
Doamne!
Nu știu dacă nu cumva demența ei îi afectează memoria
sau dacă nu-i duce prea mult dorul fiicei ei.
- Doamne! - E sfâșietor.
Apropo, oare ce face doamna Ko?
Doamna Yang i-a smuls o groază de păr ieri.
Vestea bună e că încă are mult păr.
Ești incredibilă.
Bine că încă are păr.
- Se simte bine? - Salut!
S-a agitat ieri?
Ea nu, doar eu.
Își ia pastilele la timp?
Poate că am și eu demență.
Tot uit dacă și le-a luat.
Mamă, ia-ți medicamentele la timp!
- Plec la muncă. - Bine.
Sang-tae.
Mi-ja…
Nu fi prea supărat pe ea!
De ce aș fi supărat pe soția mea?
Nu-ți face griji!
POȘTA COREEA
Da, l-am trimis cu curierul expres.
Sigur sunt locuri libere?
Da, angajează doar persoane cu experiență.
Ai o șansă, dacă nu te oprește AS.
Ești bine văzută.
Evident că sunt. Eram cea mai tare.
Dar nu am încredere.
Știu că vrei să lucrezi din nou.
Da, așa e.
Oricum, mulțumesc. Fac cinste când mă întorc.
MOTEL SAMSONGJANG
Stai! El de ce iese de acolo?
Dle secretar Ko.
Da, domnule.
Te plătesc de trei ori mai mult decât îți dădea fratele meu.
Așa e.
Și cum ai putut să mă lași să dorm aici?
Mă doare spatele.
Am zis că te plătesc la Seul.
Nu sunt atât de bogat, încât să dau 500.000 de woni pe hotel.
E tot ce am putut face.
Nu ai card de credit?
Soția mea o să mă omoare dacă vede cuvinte precum „motel” sau „hotel”
pe extrasul de cont.
Dar, dacă i-aș spune adevărul…
Dacă i-aș spune că șeful meu a fost abandonat de președinte
după ce a fost prins că încerca să mute parcul de distracții
din Namdal-ri în Samdal-ri,
probabil că aș fi concediat.
Președintele nu m-a abandonat.
Cum a aflat așa repede?
Mă bucur că ești aici.
- Bună! - Toată lumea a plecat de dimineață.
Unde?
- Înapoi în Namdal-ri. - Ce?
Rezidenții sunt supărați.
Se simt trădați.
Cum să plece după ce i-a pus pe toți
să se adune aici?
O să mă interesez.
Doamne!
Isuse!
Uite-l!
Dle secretar Ko!
Mergi mai departe! Nu te opri!
Ce?
Ce-a fost asta?
- Jeon Dae-yeong! - Bine.
Dle, nu puteți fugi la nesfârșit.
Merită o explicație.
Cum să-i explic ceva după ce i-am cerut să aibă încredere?
Mergeți la Seul și convingeți-l pe președinte!
Mi-a blocat cardul de serviciu. Nu știi ce înseamnă asta?
Vrea să mă elimine din proiect.
Și care e planul dvs.?
Tu care crezi?
Trebuie să mut proiectul în Samdal-ri cu toate riscurile.
- Îmi place! - Da!
- Ce frumos e! - E tare drăguț!
Știi…
Prietenele tale de pe continent
sunt inocente.
- Ce frumos! - Nu?
Și eu!
Nu cred că sunt genul care se gândesc la ceilalți.
Hai!
Apropo, câte corturi ai adus?
Am adus două.
Dar trebuie să ne împărțim doi câte doi.
Nu încap trei.
Dră Cho, vino repede!
Mai repede!
Sună grozav.
- Noroc! - Noroc!
E prima dată când beau vin în aer liber.
Mie-mi spui!
Nu pot să cred că ai adus vin!
Ideea era
să avem liniște…
Păi, aici e liniște și e grozav.
Cred că a fost greu de cărat.
Da, a fost greu.
Am cărat și corturile, deci umerii mei sunt…
- Serios? - Da, aici.
Vrei să-ți fac masaj?
- Da, chiar acolo. - Aici?
Aici!
Aici?
Dră Cho, pare că te-ai schimbat mult de când ai revenit aici.
Eu?
Așa e. Te-ai transformat.
Și vorbești diferit.
Nu fi ridicolă! Sunt aceeași.
Când erai la Seul,
erai mereu încordată și concentrată ca să nu greșești.
Dar aici pari mult mai relaxată.
Bem și nici măcar nu filmezi.
De obicei te filmai când beai singură ca să nu greșești.
Așa e, nu m-am filmat de când am venit în Jeju.
Fiindcă ești cu cineva care te liniștește.
Mă simțeam bine și cu voi.
- Serios? - Evident.
- Serios? - Bem pentru asta.
E frig, nu?
- Da. - Ți-e frig? Stai puțin!
Poftim!
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Mulțumesc.
Uite pătura ta!
Ce este?
Ce?
Nimic.
Apropo,
bănuiesc că voi două n-ați găsit alte slujbe.
Am primit tot felul de oferte.
Am căpătat o reputație bună după colaborarea cu dra Cho.
Înțeleg.
Și de ce stați după mine? Cine știe când mă întorc!
Găsiți de lucru!
Nu vrem.
Vrem să fim plătite de tine.
Casa ta pare foarte spațioasă.
Putem face curat.
- Mă bag. - Ați înnebunit?
De ce să renunțați la serviciu? Nu faceți asta!
De asta o să stăm alături de tine.
Și eu.
Doamne!
Cine v-a învățat dulcegăriile astea?
Noroc!
MAGAZINUL LUCKY
Salut, Sang-tae!
Dae-seong, încotro?
La bar.
- Să le dau niște mărunt. - Înțeleg.
Iar bei de unul singur?
Hai să bem împreună! Dar mai întâi trebuie să dau măruntul.
Bem aici, da?
- Bine. - Bine.
Așa.
Pleacă sau o să regreți!
Yong-pil și Sam-dal
nu s-au văzut opt ani.
Nu mă provoca!
Dar au continuat să se placă unul pe altul.
Așa tată, așa fiu.
Ce ai spus?
Vrei s-o încurci?
Da!
Îți pasă doar de soția ta decedată
și ai ignorat durerea fiului tău din ultimii opt ani.
Ce?
Cum îndrăznești să-mi vorbești așa?
Ce vrei mai mult?
Soția mea a plâns în pernă în fiecare seară în ultimii zece ani
după ce a murit soția ta.
- Bine? - Neno…
N-a putut să se descarce din cauza vinei.
A plâns singură.
Cum îndrăznești?
Chiar vrei să mori?
- La naiba! - Nenorocitule!
Pan-sik, tică…
Ce știi tu?
Și tu?
Dar tu?
Pan-sik, tică…
Cum îndrăznești, Pan-sik?
De ce vă bateți?
Tu…
Tu nu știi nimic.
Mi se încețoșează privirea
și-mi pălesc amintirile.
În unele zile,
mă uit la poza ei toată ziua,
fiindcă am uitat cum arăta.
Ce știi tu?
Nu știi nimic!
Gata.
Poftă bună! Sunt bune mandarinele.
Totul e pregătit. Scuză-te la oaspeții nepoftiți!
El e, nu?
Cho Yong-pil, unicul vizitator de la Revista Paris.
Nu știam că vă știți de mici și că faceți expoziția împreună.
Ieșiți împreună?
Hei!
A fugit aici după ce a făcut Cheon Chung-gi.
Crezi că are chef de relații?
- Exact. - Exact.
Scuze!
Ne retragem?
Se face târziu. Nu vă e frig? Lăsați astea și mergeți!
- E-n regulă? - Sigur.
Bine.
Să vă strângeți bine sacii de dormit! E frig la noapte.
Noapte bună!
Dră Cho, stai!
- Ce? - E meteorologul Cho acolo?
Da, dar cortul e pentru doi și pot dormi și eu acolo.
Ce?
Ne știm de 38 de ani. E în regulă.
Mergeți la culcare! Haideți!
Zău așa! Nu e corect.
Suntem slabe, încăpem toate.
Eu dorm pe-o parte oricum.
Nu fi ridicolă! Dormi comod! E-n regulă.
Ne faci să ne simțim prost.
- Să dormim împreună! - Fetelor!
Sunt bine.
- Și noi. - Sunt OK.
- Nu. - Am zis că sunt bine.
Chiar sunt bine.
- E-n regulă. - Fetelor!
Suntem împreună.
Deci e în regulă.
Doamne!
Scuze!
Habar n-aveam că vin aici.
Îmi pare rău, da?
Care e problema lor?
De ce se bagă, dacă suntem împreună?
De ce?
Le-am spus că suntem un cuplu abia de două zile, deci…
Nu contează de câte zile.
Știi ce? Am adus vin și am agățat lumini. Nu-mi stă în fire.
M-am dat peste cap.
Haide, mi-am cerut scuze!
Și eu eram încântată. Nu mi-am adus nici mănuși.
De ce nu?
M-am gândit că-mi ții tu de cald.
Hai să mai mergem și altă dată, bine?
În regulă.
O să vină și ele iar?
Nu, le lăsăm în urmă, orice-ar fi.
Serios?
Da, le lăsăm în urmă.
Hai să scăpăm de ele!
Știu că par cam prostuțe,
dar mie-mi sunt tare dragi.
Se vedea.
Chiar te plac.
Așa e.
Și, totuși,
le-am lăsat în urmă.
Luați autobuzul 7780 spre Bongsan și coborâți în Samdal-ri!
Bună ziua, dle Cho!
Chiar trebuie
să continuați să vă vedeți…
deși nu sunt de acord?
Da.
De ce?
Pentru…
că ea este aleasa.
Așa cum a fost mama pentru tine.
Nu pot trăi…
fără ea.
Bu Mi-ja e femeia pe care-o vei iubi pe veci.
Pentru mine, e Sam-dal.
Așadar,
chiar dacă nu sunt mama…
te rog să-ți pese și de mine.
Ce…
Ce-ai pățit la cap?
Sunt Cho Yong-pil!
Nu arată ca părul lui?
Dragă prietenă…
Îmi vine să-ți zdrobesc capul! Ești nebun?
Nu semeni deloc cu el.
Serios?
Păcat, am cheltuit mulți bani ca să-ți placă.
Hei, Cho Sang-tae,
de ce mă placi atât de mult?
Nu știu. Iubesc totul la tine.
Te plac din cap până în picioare. Toată!
Nu există motiv să-ți placă cineva.
Inima mea îi aparține lui Cho Yong-pil.
Nu e loc pentru tine în inima mea.
Îmi convine,
pentru că tu ești în inima mea.
Chiar dacă inima ta e a lui Cho Yong-pil acum,
în cele din urmă, s-ar putea să am o șansă
să intru în inima ta.
Și dacă n-ai să ai niciodată șansa?
Păi…
Asta este.
Să mergem, Ha-yul…
Unde e?
Unde a plecat?
Cha Ha-yul!
De ce vii de acolo?
Poartă asta.
Este al mătușii Jin-dal.
De ce să-l port eu?
Îți trebuie un lănțișor la gât.
Serios?
Atunci, îl port pe al meu.
Poartă-l!
E drăguț.
CENTRUL DE DELFINI JEJU
De ce e așa pornită pe desenat?
VISUL LUI HA-YUL ESTE
Ți-am spus că o să se distreze.
Mersi.
Ce colier frumos!
Ăsta?
Este…
Mersi.
Ce e ăla?
Ăsta?
Un dar pentru Ha-yul.
Pancartele făcute de Ha-yul au avut succes.
Toți voiau să le țină.
E o artistă talentată.
Serios?
Atunci, și-a folosit talentul cu folos.
- E pentru ea? - Da.
Am vrut să fac pancarte împotriva parcului de distracții.
L-au mutat înapoi în Namdal-ri?
Da.
De ce oftezi? E de bine?
Haenyeo au votat contra.
Dacă am avea parcul aici, mama nu s-ar mai scufunda.
Ei bine…
N-ar trebui să se scufunde din cauza problemelor cardiace,
dar ea tot insistă.
Parcul de distracții ar împiedica-o.
Înțeleg.
N-am știut că are probleme cardiace.
Da.
Și tu? Ai votat împotrivă din cauza delfinilor?
Da.
Zgomotele puternice pot fi periculoase pentru ei.
Șantierul va fi zgomotos.
Mama e foarte căpoasă.
Ar putea fi în pericol când se scufundă.
Nu-i pasă că fiicele ei își fac griji pentru ea.
De ce nu mergi cu ea?
Ce?
Te scufunzi și tu dacă-ți faci griji.
Ai fost înotătoare.
Așa este.
Nu, e aiurea. Eu nu sunt haenyeo.
Atunci, devino! Ce te oprește? Îți faci griji pentru ea.
Așa este.
Mamă.
Bună, Ha-yul!
Vino, stai jos!
În regulă.
Asta e pentru tine.
Pentru că ai desenat frumos pancartele.
Înțeleg. Mulțumesc.
Vrei să crești repede, nu?
Mănâncă asta, ca să fii înaltă.
Bine.
Ha-yul, eu vreau să rămâi mică.
Nu vreau să crești.
Mamă, ar fi îngrozitor să rămân așa pentru totdeauna.
CANDIDAȚI PENTRU ORGANIZAȚIA METEOROLOGICĂ MONDIALĂ
Știu că ai da orice să mergi.
Înscrie-te imediat!
Las-o baltă! Nu mă duc.
Nu crezi că e păcat să-ți irosești talentul aici?
În curând, vei fi prea bătrân să mai mergi.
Am zis s-o lași baltă! Nu mă duc.
Ce-ai de pierdut? Încearcă!
Alo?
Bună ziua!
Dl Cho și-a luat liber azi, n-a venit la serviciu.
S-a întâmplat ceva?
Ce? Tata?
Tată!
Ce e?
Atunci, ce faci aici?
Ai idee unde-ar putea fi?
Yong-pil.
Știu unde e.
Cred că s-a dus la mama.
Asta înseamnă
că e la templu?
Da.
I-am sunat mai devreme.
Au spus că a fost acolo.
Probabil că a plecat de dimineață.
Știi ceva?
Îmi făcusem speranțe.
Am crezut că, în sfârșit, îi pasă de sentimentele mele.
Dar m-am înșelat.
Sus! Hai să-l luăm!
Nu știu ce să fac.
A ridicat ditamai zidul în jurul lui.
Și nu vrea să-l dărâme.
Nu știu…
ce să mai fac.
Yong-pil.
Ce este?
Ai venit singură ca să mă pot supăra pe tine?
Puteți să vă supărați, dacă vreți.
Nu mă urăști?
Nu-ți e frică de mine?
Nu.
Nu v-am urât niciodată și nici nu m-am temut de dvs.
Cum așa?
Fiindcă știu că nu mă urâți cu-adevărat.
Știu…
că doar v-ați iubit soția tare mult.
Îmi amintesc cât mă adorați.
Când eram mică, mereu spuneați: „Fii fiica mea, Sam-dal!”
Așa spuneați.
Cel mai tare m-a durut…
că același bărbat care mă adora…
a început brusc să mă urască.
V-ați schimbat dintr-odată.
Mi-a frânt inima.
N-ai venit aici să mă convingi?
Nu, să-mi deschid sufletul.
Am vrut să vă spun asta într-o bună zi.
Puteți să mă urâți cât vreți, eu nu pot să vă urăsc.
Știu de ce vă purtați așa cu mine.
Așa că o să aștept.
O să-l iau de mână pe Yong-pil și o să aștept.
O să vă aștept.
Sam-dal.
Da?
Chiar trebuie să fie Yong-pil?
Știți ce simt.
Doar pe el l-am iubit mereu.
Și probabil că-l voi iubi
până când voi muri.
Vezi ulmul ăsta?
Eu sunt copacul ăsta.
Ce vrei să spui?
Locuitorilor nu le pasă de el,
dar blochează vântul și ne ține umbră.
La fel ca ulmul ăsta, o să te iubesc întotdeauna
chiar dacă tu n-o să mă iubești.
Vorbești serios?
Sigur!
Te voi iubi mereu până în ziua în care voi muri.
Te voi prețui doar pe tine
și…
te voi iubi!
Vai de mine!
Sam-dal.
Ce cauți aici?
Te-ai întâlnit cu tata?
Da.
Sam-dal!
Dle Cho.
Aveți
binecuvântarea mea.
Poftim?
Iubiți-vă!
Mergeți!
BUN-VENIT ÎN SAMDAL-RI
EPILOG
Cho Sam-dal…
CHO SAM-DAL PENTRU EXPOZIȚIA VREMEA ÎN JEJU
Bună, ești reporterul?
Ce faci?
Domnișoară Cho!
Cum rămâne cu expoziția noastră?
Nu știu cum au aflat reporterii, dar este haos.
- Dar anularea… - Nu fac expoziția.
Nu trebuie să o fac.
Am găsit-o!
E contul lui Bang.
Acum ai probleme mari. Să ne despărțim aici.
- Să ne despărțim? - Eun-hye…
- Te rog, salvează-mă. - Ai luat-o razna?
De ce devii intenționat oaia neagră ajutându-mă?
Pentru că te iubesc.
Te iubesc.
De ce ai renunța în orașul tău natal?
Hai să facem expoziția aici!
- Aici? - Da, hai să o facem!
Să nu renunțăm!
Subtitrarea: Ileana Bighiu